Справа № 183/12005/24
№ 2/183/1601/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Фролової В.О.,
за участю секретаря судового засідання - Сторожик А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 75744,90 грн. та судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір № 5578592 від 21.02.2022, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сум 21000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку та зобов`язався їх повернути, сплати проценти за користування кредитом. Товариство виконало умови кредитного договору, надавши обумовлену суму кредитних коштів, а позичальник зобов`язання з їх повернення належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. У подальшому, через укладання договорів факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 та від 31.07.2024 за № 31.07/24-Ф до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перейшло права вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Оскільки відповідач у добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості як на користь первісного кредитора, так і на користь нового кредитора, позивач заявив до стягнення заборгованість у розмірі 75744,90 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту 21000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 54744,9 грн.
Ухвалою судді від 28.11.2024 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 09.12.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 09.12.2025 витребувано з АТ «Універсал Банк» відомості щодо випуску на ім`я відповідача банківської картки виписки про рух коштів за рахунком відповідача.
У судове засідання представник позивача не з`явився, через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримав.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином. Правом на подання відзиву не скористався.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14.05.2026, є дата складенняповного судового рішення 19.05.2026.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Встановлено, що 21.02.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 5578592 про надання споживчого кредиту, який відповідачкою підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «М06000» (а.с.21-26).
Згідно з п. 1.1. договору, його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ТС товариства.
Відповідно до п. 1.2. договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п. 1.3. договору, cума кредиту (загальний розмір) складає: 21 000,00 грн. Тип кредиту - кредит.
Відповідно до 1.4. договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховуються з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п.п. 1.2., 1.3., 1.4. договору).
Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору (п. 1.5.1. Договору).
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 договору).
Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає:
- за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних;
- за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 10169,67% річних (п. 1.7. договору).
Орієнтована вартість кредиту на дату укладання договору складає:
- за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 171444,00 грн;
- за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 162668,10 грн. (п. 1.8. договору).
Згідно з п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Споживач має право у випадку неможливості виконати зобов`язання у встановлений термін у повному обсязі ініціювати продовження (пролонгацію) строку кредиту (п. 4.3. договору).
Відповідно до п. 9.6. договору, останній укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №5578592 та паспортом споживчого кредиту доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про суму кредиту, строк кредитування, загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, суму кредиту за договором, чисту суму кредиту, суму платежу за розрахунковий період, кількість днів у розрахунковому періоді, дату видачі кредиту, дату платежу тощо (на звороті а.с.26-27).
Згідно з наданою АТ «Універсал Банк» випискою з карткового рахунку про зарахування грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , що емітована на ім`я ОСОБА_1 , 21.02.2022 були зараховані кошти в сумі 21 000,00 грн. Зарахування вказаних коштів підтверджується також і довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 29.09.2023 (а.с. 53-54).
Отже, первісний кредитор виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти.
26.09.2023 між ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників, згідно додатку № 2.
26 вересня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» склали акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023, відповідно до якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 5 390, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає.
Згідно з витягу з реєстру боржників від 26.09.2023, додаток № 1 до договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023, від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» перейшло право вимоги заборгованості до боржника, ОСОБА_1 за кредитним договором №5578592 від 21.02.2022 на загальну суму заборгованості в сумі 75744,90 грн., з якої: за основною сумою боргу - 21000,00, сума заборгованості за відсотками – 54744,90 грн.
31.07.2024 між ТОВ «Українські фінансові операції» (фактор) та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 2 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників, згідно Додатку № 2.
31.07.2024 ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (клієнт) та ТОВ «Українські фінансові операції» (фактор) склали акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 31.07/24-Ф від 31.07.2024, відповідно до якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 4 240, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає.
Згідно з витягу з реєстру боржників від 31.07.2024 року, додаток № 1 до договору факторингу № 31.07/24-Ф від 31.07.2024, від ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право вимоги заборгованості до боржника, ОСОБА_1 за кредитним договором №5578592 від 21.02.2022 на загальну суму заборгованості в сумі 75744,90 грн., з якої: за основною сумою боргу - 21000,00, сума заборгованості за відсотками – 54744,90 грн.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості (картка обліку договору) заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5578592 від 21.02.2022 складає 75744,90 грн., з якої: за основною сумою боргу - 21000,00 грн., сума заборгованості за відсотками – 54744,90 грн.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»).
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20.
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 24.02.2022 правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «Авентус Україна» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Таким чином, договір про надання споживчого кредиту між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. 
Фактично отримані та використані споживачем грошові кошти у добровільному порядку ні первісному кредитору, ні його правонаступнику, не повернуті, що є підставою для стягнення заборгованості.
Таким чином, оскільки позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за вищезазначеним договором, а відповідач ОСОБА_1 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання його електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, первісний кредитор надав позичальнику грошові кошти, проте відповідач в порушення умов Договору про надання споживчого кредиту не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 5578592 від 21.02.2022 у розмірі 75744,90 грн., з якої: за основною сумою боргу - 21000,00, сума заборгованості за відсотками – 54744,90 грн.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач заявив до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., до позовної заяви додав докази на підтвердження цих витрат.
Дослідивши матеріали справи, суд зауважує, що витрати вказані позивачем є занадто завищеними, оскільки виходячи із предмету позову, справа не є складною та розглядається в порядку спрощеного провадження, є стала судова практика з розгляду даної категорії спорів, заявлений розмір витрат правничої допомоги є необґрунтованим та завищеним.
Сума витрат на правничу правову допомогу у розмірі 10000 грн. є неспівмірною з ціною позову, не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру та підлягає зменшенню.
Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited" проти України», заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, а також враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «Українські Фінансові Операції» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,223,263,265,280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 5578592 від 21.02.2022 на загальну суму заборгованості в сумі 75744 (сімдесят п`ять тисяч сімсот сорок чотири) гривні 90 коп., з якої: за основною сумою боргу - 21000,00 грн., сума заборгованості за відсотками – 54744,90 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., а разом судові витрати в сумі 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», код ЄДРПОУ 40966896, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40 прим. 19 літ «Н», «П»;
відповідач: ОСОБА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено і підписано 19 травня 2026 року.

Суддя В.О. Фролова