САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2379/26 
Провадження №3/726/399/26 
Категорія 289 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянув справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що надійшла від Чернівецького управління ДВБ Національної поліції України щодо: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 03.08.2023 Чернівецьким відділом УДМС у Чернівецькій області, що до 17.09.2024 працював старшим інспектором відділення проведення спеціальних операцій батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП у Чернівецькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався, 
про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, 
за участю учасників судового провадження:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
прокурора Ткаченко О.О., 

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , припиняючи з 17.09.2024 діяльність на посаді старшого інспектора відділення проведення спеціальних операцій батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, маючи спеціальне звання – «старший лейтенант поліції», будучи суб`єктом декларування, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі – Закон) та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав о 14:24 01.11.2024, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 через відеозвязок свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся. Просив суворо не карати, більше не вчинятиме порушень.
Прокурор в судовому засіданні підтвердив наявність обставин, викладених у протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, визначеного санкцією частини статті. 
Суддя заслухав особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні у ній докази, надав їм відповідну правову оцінку та дійшов такого висновку.
Згідно з ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. В ході розгляду справи суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених під час розгляду справи, а також на достатніх і незаперечних доказах.
У ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. 
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, зокрема за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією -діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Також у ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» вказано, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону належать поліцейські. 
Одночасно, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі – Закон № 580-VIII) на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 61 цього ж закону, на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції» та іншими законами України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Згідно із даних наказу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 12.06.2024 № 163 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора відділення проведення спеціальних операцій батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернівецькій області. 
Наказом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 16.09.2024 № 305 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 17.09.2024.
Таким чином, старший інспектор відділення проведення спеціальних операцій батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернівецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та суб`єктом відповідальності згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, і зобов`язаний виконувати вимоги Закону.
Відповідності до п. 15 ст. 1 Закону, суб`єкти декларування – особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно із положеннями абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»(у редакції чинній на момент виникнення обов`язку подачі декларації), особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 252/23 від 08 листопада 2023 року, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - протягом 30 днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. 
Декларація при звільненні не подається у таких випадках:
-особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді;
-особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.
У Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАІІ, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.
Примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння. Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.
Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» – «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» – «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у наказі про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.
Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Відповідно до даних повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції за № 47-06/81237-25 від 03.10.2025 виявлено факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 . Оскільки останній звільнений зі служби в поліції 17.09.2024, гранична дата подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільненні» за період з 01.01.2024 до 17.09.2024 для нього становили 16.10.2024. Декларація подана 01.11.2024 о 14:24.
Після звільнення 17.09.2024 ОСОБА_2 управління кадрового забезпечення направляло лист у якому повідомило про необхідність подачі протягом 30 робочих днів після звільнення декларацію про майно за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями.
Також до матеріалів справи долучено Посадові (функціональні) обов`язки старшого інспектора відділення проведення спеціальних операції БПОП ГУНП в Чернівецькій області.
ОСОБА_1 підписував пам`ятку-застереження про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України, зокрема щодо дії Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».
Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , останній вказує про те, що в день звільнення ОСОБА_1 до ГУНП в Чернівецькій області не прибув, а тому підготував йому лист про необхідність подати декларацію «після звільнення».
Згідно із даних долученої до матеріалів справи декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) ОСОБА_1 подав таку декларацію 01.11.2024 о 14:24.
До матеріалів справи долучено послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зайшов до реєстру 01.11.2024 о 14:12, вчиняв дії з метою подачі декларації, яку подав о 14:24 01.11.2024.
Враховуючи вимоги п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітку до ст. 172-6 КУпАП, а також результати проведеної перевірки, - ОСОБА_1 у розумінні вищезазначених норм був суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення за ст. 172-6 КУпАП, а саме особою, яка була зобов`язана подавати відповідну декларацію, після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, несвоєчасно подав Декларацію особи яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення, а саме лише 01.11.2024, тобто поза межами 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Будь-яких обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_1 не мав можливості своєчасно подати декларацію не вказано, доказів існування поважних причин несвоєчасного подання декларації суду не надано.
Більше того, ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечує вчиненого.
За таких обставин, встановлюючи наявність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та даючи оцінку фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена у повному обсязі.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.
Відповідно до вимог ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
При накладенні стягнення в межах санкції частини статті, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його особу, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, є щире розкаяння винного, визнання вини у вчиненому, співпраця із органами Національної поліції України.
Обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене, визначених ст. 35 КУпАП, суддя не встановив.
Отже, при обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховую те, що останній визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, не мав наміру уникнути відповідальності за вчинене, приховати відомості, викладені у декларації, а тому в такому випадку вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією відповідної частини статті. 
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється ЗУ «Про судовий збір».
Підстав для звільнення від сплати судового збору не встановлено.
Керуючись положеннями ст. ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 9, 11, 34-35, 36, 172-6, 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
З платіжними реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет у графі «громадянам» за посиланням: https://sg.cv.court.gov.ua/sud2410/
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі її оскарження перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя	С. А. Асташев