Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 р. Справа № 520/4189/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Полтавський Шлях, буд. 46, 4 пов.,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61012, код ЄДРПОУ 41430678), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80258840 від 16.02.2026 року старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кріт Анни Вікторівни.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №80258840 від 16.02.2026 старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кріт Анни Вікторівни.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував.
Третя особа подала до суду письмові пояснення, згідно яких виклала свої заперечення проти позову, зазначаючи про необґрунтованість позовних вимог. Письмових пояснень щодо строку пред`явлення вимоги про сплату боргу до суду не подано. 
Відповідно до частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.
Суддя у період з 28.04.2025 по 02.05.2025, з 14.07.2025 по 28.07.2025 перебував у відпустці, 01.08.2025 перебував на навчанні, з 04.08.2025 по 05.08.2025, з 10.11.2025 по 14.11.2025 та з 22.12.2025 по 13.01.2026 перебував у відпустці.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.
Старшим державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кріт Анною Вікторівною відкрито виконавче провадження № 80258840 від 16.02.2026 на підставі виконавчого документа - постанови ГУ ДПС у Харківській області № Ф-13886-56У від 25.02.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Харківській області заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 29293,44 грн. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні відносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII).
Згідно статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIIІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: рішень інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Приписами статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII).
Надаючи оцінку обставинам щодо правомірності відкриття виконавчого провадження, суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. 
Водночас закон встановлює виняток для виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган: такі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. 
Оскільки у даному випадку стягувачем є державний орган, до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме трьохмісячний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
З матеріалів справи вбачається, що вимога від 25.02.2020 № Ф-13886-56-У могла бути пред`явлена до примусового виконання в межах трьохмісячного строку. Отже, після спливу такого строку відповідний строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання вважається пропущеним. 
Третьою особою, Головним управління ДПС у Харківській області, не подано до суду жодних пояснень та відповідних доказів щодо дотримання трьохмісячного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа - вимоги ГУ ДПС у Харківській області від 25.02.2020 № Ф-13886-56-У про стягнення з позивача на користь ГУ ДПС у Харківській області заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 29293,44 грн. 
Отже, суд приходить до висновку, що відповідна вимога була подана до органу державної виконавчої служби після закінчення передбаченого законом строку її пред`явлення. 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України № 1404-VIII виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема у випадку пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Таким чином, за наявності встановленого факту пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець був зобов`язаний повернути вимогу від 25.02.2020 № Ф-13886-56-У стягувачу без прийняття її до виконання. 
Натомість державним виконавцем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, що суперечить вимогам чинного законодавства. 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим є протиправною та підлягає скасуванню. 
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.
Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись 6-9, 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Полтавський Шлях, буд. 46, 4 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61012, код ЄДРПОУ 41430678) про визнання протиправним та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80258840 від 16.02.2026 року старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кріт Анни Вікторівни.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов