Справа № 638/20065/25
Провадження № 3-зв/638/6/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
10 червня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова в складі: 
головуючого судді Смирнова В.А., 
за участю секретаря Євженко О.Ю., 
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 30 КУпАП.
 
Розгляд адміністративного матеріалу проводиться суддею Шевченківського районного суду м. Харкова Шамраєвим М.Є.
14.05.2026 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Шамраєва М.Є. посилаючись на те, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, суддя відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, хоча справи по КУпАП стосовно військовослужбовців зупиняються. Суддя Шамраєв М.Є. порушує вимоги процесуального законодавства, Конституції України та прав діючого військовослужбовця, який бажає реалізувати своє право бути присутнім на судовому розгляді справи, реалізувати право на захист, зібрати докази невинуватості.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід слідчого судді передано на розгляд судді Смирнову В.А.
Від слідчого судді Шамраєва М.Є. пояснення з приводу заявленого відводу не надходили.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.
Суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду питання про відвід, виходить з наступного.
Так як КУпАП не містить норм, які б регулювали порядок вирішення питання щодо відводу судді, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме положення КПК.
За загальним правилом відвід судді вирішується невідкладено.
ОСОБА_1 неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема 19.05.2026, 01.06.2026, які були задоволені судом та відкладено судове засідання останній раз на 10.06.2026.
У свою чергу, ОСОБА_1 09.06.2026 також подав клопотання про відкладення розгляду заяви про відвід та про зупинення провадження, у зв`язку з перебуванням на військовій службі.
При цьому, суд враховує, що у заявника було достатньо часу для реалізації прав останнього.
Крім того, суд враховує, що однією із засад є розумність строків розгляду справи судом.
Враховуючи викладене, те, що заява про відвід судді надійшла 15.05.2026, суд двічі відкладав судові засідання, у зв`язку із задоволенням клопотання заявника, та те, що відвід розглядається невідкладно, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду заяви про відвід судді та вважає за можливе розглянути таких на підставі доводів викладених безпосередньо у заяві про відвід судді.
Щодо зупинення провадження
09.06.2026 ОСОБА_1 подано клопотання про зупинення провадження на період проходження заявником військової служби або відміни військового стану.
Чинним законодавством передбачено зупинення розгляду справи лише в справах про адміністративні корупційні правопорушення (ч. 4 ст. 277 КУпАП). Тобто положення КУпАП передбачають можливість зупинення провадження у справі, зокрема, у розгляді справ про адміністративні корупційні правопорушення. 
Так, в провадженні судді Смирнова В.А. перебуває заява  ОСОБА_1 про відвід судді у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, як вже зазначалося КУпАП не містить норм, які б регулювали порядок вирішення питання щодо відводу судді, і відповідно можливості зупинення провадження при розгляді заяви про відвід судді.
При цьому, якщо навіть застосувати аналогію закону (положення КПК), а саме ч. 1 ст. 335 КПК України, згідно якої у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби. 
Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування особи на військовій службі за призовом під час мобілізації, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження з метою максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації.
Разом з тим, таке зупинення судових справ може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед особи, яка притягається до відповідальності, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.
Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури.
Водночас, нормами КПК також не передбачено можливості зупинення провадження при розгляді заяви про відвід судді.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження. 
Щодо суті заяви про відвід судді
Враховуючи вимоги ст. 81 КПК України, з метою забезпечення виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо розгляду кримінальних проваджень у розумні строки, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про відвід слідчого судді без участі заявника.
Дослідивши заяву про відвід, надані матеріали, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 80 КПК).
Згідно з ч. 2ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75 КПК України. 
Відповідно до ч. 1 ст.75 КПК України суддя, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.
Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим розроблені усталеною судовою практикою ЄСПЛ.
Так, у рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).
Також, у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ прийшов до висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.
Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».
Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».
Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).
Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.
Крім того, особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Суд вважає, що заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи, якими ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність відводу не свідчать про упередженість судді та зводиться до незгоди з процесуальними діями при розгляді справи про адміністративне правопорушення (а саме відмова у задоволенні клопотання про зупинення провадження), які не є підставами для відводу.
Інших підстав для відводу судді, передбачених ст.75-76 КПК України не встановлено.
Аналіз доводів заяви про відвід судді Шамраєва М.Є. свідчить про те, що дана заява ґрунтується лише на суб`єктивних переконаннях заявника, та не містить належних підстав для відводу, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість судді, а тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шамраєва М.Є. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (справа № 638/20065/25, провадження 3/638/416/26) - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя        В.А.Смирнов