ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/295/26
Провадження № 2/483/404/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
19 травня 2026 року м. Очаків 
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої – судді Шевиріної Т.Д., 
за участю секретаря – Шилінскас О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення аліментів в розмірі частки доходу відповідача на утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_3 , яка продовжує навчання. Оскільки відповідач, маючи можливість надавати допомогу на утримання доньки, такої допомоги не надає, позивачка звернулася до суду.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належними чином. 
Враховуючи згоду позивачки, суд, на підставі статті 280 ПЦК України, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.
Дослідивши позовну заяву та долучені до неї письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7, 33-37). 
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 навчається на 3-му курсі у Одеському національному технологічному університеті на денній формі навчання. Строк навчання становить до 28 лютого 2027 року (а.с. 7).
З довідки, наданої ГУ ДПС у Миколаївській області, слідує, що у ОСОБА_2 відсутні доходи (а.с. 39).
Вирішуючи спір, суд виходить з такого. 
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі – СК), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. 
Таким чином, однією з обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними такої допомоги.
Згідно з ч. 1 ст. 200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу.
Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України).
Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, а також того, що позивачка не виконала свого процесуального обов`язку щодо доказування — не надала належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, - суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому він компенсується за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268, 274, 279-282 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні цивільного позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, – відмовити повністю.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складений 19 травня 2026 року. 

Головуюча: