ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
25 травня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/614/26 	
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
09 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яка полягає у непередачі отриманих документів Позивача до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області передати отримані документи Позивача до експертної команди, уповноваженої визначати форму та порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування.
16 лютого 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі. 
07 травня 2026 року ухвалою суду залучено в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області докази отримання заяви – формуляра ОСОБА_1 для поновлення виплати раніше призначеної пенсії PL-UA13 від 24 липня 2025 року та відомості щодо розгляду вказаної заяви – формуляра.
22 травня 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало до суду витребувані докази.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач є громадянином України та особою з інвалідністю, пов`язаною з проходженням військової служби та захистом Батьківщини. У зв`язку з перебуванням за кордоном (Республіка Польща) на лікуванні та реабілітації після поранення, Позивач подав медичні формуляри та супровідні документи через уповноважений орган іноземної держави – Zaklad Ubezpieczen Spolecznych (ZUS). Зазначені документи були отримані Пенсійним фондом України. Водночас Відповідач, не заперечуючи факту отримання документів, не забезпечив їх передачу до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, чим фактично заблокував реалізацію права Позивача на проходження оцінювання. Пенсійний фонд України не є органом, уповноваженим вирішувати питання по суті оцінювання, не наділений дискреційними повноваженнями щодо визначення форми оцінювання чи оцінки медичних документів, а тому зобов`язаний забезпечити рух отриманих матеріалів до компетентного органу. Непередача отриманих документів Позивача до експертної команди є протиправною бездіяльністю Відповідача, що полягає у невиконанні передбаченого законом адміністративного обов`язку.
05 березня 2026 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять позов залишити без розгляду. В обґрунтування зазначають, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії позивачу припинено, оскільки термін дії інвалідності закінчився в червні 2025 року. За відсутності інформації про неможливість пройти огляд своєчасно та якщо особа не належить до категорій, зазначених вище виплата пенсій має бути припинена відповідно з 1 лютого 2025 року, з 1 березня 2025 року, з 1 квітня 2025 року, з 1 травня 2025 року, з 1 червня 2025 року, з 1 липня 2025 року, з 1 серпня 2025 року, з 1 вересня 2025 року у зв`язку із закінченням строку, на який встановлено інвалідність. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не належить до кола осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, виплату пенсії по інвалідності буде поновлено у строки визначені законодавством у разі його проведення та надходження витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
06 березня 2026 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач фактично підмінив предмет спору. Предметом даної справи є не питання правомірності припинення виплати пенсії, а питання протиправної бездіяльності відповідача щодо не передачі документів позивача до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Крім того, у відзиві відповідач не надав жодного доказу того, що документи позивача передані до експертної команди або що вчинено дії, спрямовані на забезпечення проведення оцінювання. Відповідач також не навів правової норми, яка б надавала йому дискреційні повноваження утримувати документи та не направляти їх на розгляд експертної команди. Відповідач у відзиві сам зазначає, що виплата пенсії може бути поновлена після проведення оцінювання та надходження витягу з рішення експертної команди. Отже, відповідач визнає необхідність проведення оцінювання. Водночас без передачі документів до експертної команди проведення оцінювання є неможливим.
22 травня 2026 року відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначають, що пенсійним законодавством визначено умови та порядок призначення пенсій органом Пенсійного фонду України, а от інших дій щодо надання особі статусу інваліда чи передачі його лікарських документів до експертних команд, які здійснюють повсякденне оцінювання Законом № 1058 не передбачено. Правові відносини між Україною та Республікою Польщею у галузі пенсійного забезпечення регулюються Угодою між Україною та Республікою Польщею про соціальне забезпечення від 18.05.2012 (далі Угода), яка набула чинності 01.01.2014. Відповідно до статті 2 Угоди стосовно України Угода застосовується до законодавства щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування, що стосується пенсій за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за вислугу років, призначених відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до пункту 4 статті 2 Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення дія Угоди не застосовується до спеціальних схем пенсійного забезпечення військовослужбовців та інших осіб, пенсійне забезпечення яких здійснюється на умовах, відмінних від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. У зв`язку із тим, заява-формуляр для поновлення виплати раніше призначеної пенсії (формуляр PL-UA 13) та медичні документи ОСОБА_1 , які надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з Фонду Соціального Страхування (ZUS) Республіки Польща 22.10.2025 за вхідним № 12138/10, листом від 11.03.2026 № 1300-0308-10/38998 було повернуто на адресу компетентної установи Договірної Сторони.
22 травня 2026 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що жодна норма Постанови КМУ №1338 не надає Пенсійному фонду України повноважень припиняти процедуру оцінювання шляхом повернення документів іноземному органу. Таким чином, відповідач фактично самовільно припинив адміністративну процедуру. Предметом спору є не призначення пенсії, а забезпечення доступу до процедури оцінювання повсякденного функціонування особи. Посилання відповідача на непоширення міжнародної угоди на військові пенсії не спростовує обов`язку органу влади забезпечити належне проходження адміністративної процедури. Перебування особи за кордоном не є підставою для припинення процедури.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 24 липня 2025 року ОСОБА_1 , через Відділ з питань виконання Міжнародних Угод в м. Ряшів, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою – формуляром для поновлення виплати раніше призначеної пенсії PL-UA13, (а.с. 10).
10 березня 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повернуло без розгляду заяву – формуляр PL-UA13 з медичними документами, оскільки відповідно до пункту 4 статті 2 Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення, дія Угоди не застосовується до пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 13 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 у разі легального перебування громадян України за кордоном на території держав, з якими укладено відповідні міждержавні договори (угоди), медична інформація передається у вигляді медичних формулярів, форма яких затверджується такими договорами (угодами).
Рішення про встановлення інвалідності може прийматися під час заочного розгляду справи за результатами медичного обстеження в країні перебування відповідно до міждержавних договорів (угод).
На період воєнного стану та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування в разі легального перебування громадян України за кордоном на території інших держав до розгляду експертними командами можуть прийматися відповідні медичні документи, видані в країні перебування (крім медичних документів, виданих у Російській Федерації або Республіці Білорусь), в яких зазначено діагноз з використанням Міжнародної класифікації хвороб десятого перегляду (МКХ-10), ступінь функціональних порушень, дані лабораторних та функціональних обстежень (виписки стаціонарного хворого, консультації, обстеження тощо) та їх засвідчені відповідно до вимог законодавства України переклади на українську мову.
Медичні документи, їх переклади можуть бути надіслані поштою або надані лікуючому лікарю за допомогою технічних засобів електронних комунікацій (електронна пошта, мобільні застосунки, соціальні мережі тощо). На підставі наданих документів лікуючий лікар приймає рішення щодо необхідності направлення на проведення оцінювання.
Рішення про встановлення інвалідності може прийматися під час заочного розгляду справи або з використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування) на підставі поданих документів відповідно до абзацу третього цього пункту.
Лікуючий лікар відповідає за повноту, достовірність та обґрунтованість направлення на проведення оцінювання відповідно до законодавства.
18 травня 2012 року між Україною та Республікою Польща укладено Угоду про соціальне забезпечення, яку ратифіковано Законом № 458-VII від 05 вересня 2013 року та яка набрала чинності з 01 січня 2014 року.
Відповідно до статті 20 Угоди компетентні органи з метою реалізації цієї Угоди:
1) погоджують в Адміністративному договорі щодо застосування Угоди механізм реалізації цієї Угоди,
2) визначають установи зв`язку та компетентні установи з метою спрощення та прискорення виконання положень цієї Угоди,
3) здійснюють обмін інформацією щодо змін у законодавстві, які можуть впливати на виконання положень цієї Угоди.
Крім того, Компетентний орган України та Компетентний орган Республіки Польща уклали Адміністративний договір щодо застосування Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення, який набрав чинності з 01 січня 2014 року.
Відповідно до пункту 1 статті 2 Адміністративного договору установами зв`язку, про які йдеться у пункті 2 статті 20 Угоди, є: 
(1) в Україні: 
1) Міністерство соціальної політики України - з питань застосування положень Частини II Угоди;
2) Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - з питань призначення та виплати допомоги у випадку хвороби (тимчасової непрацездатності), вагітності та пологів (материнства);
3) Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України - з питань призначення та виплати допомоги в рамках загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання;
4) Виконавча дирекція Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (Державний центр зайнятості) - з питань призначення та виплати допомоги у випадку безробіття;
5) Пенсійний фонд України - з питань призначення та виплати пенсій, а також виплати допомоги на поховання;
6) Відділ медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров`я України - з питань оцінки ступеня та причин інвалідності, а також стійкої втрати працездатності.
Судом встановлено, що 24 липня 2025 року ОСОБА_1 , через Відділ з питань виконання Міжнародних Угод в м. Ряшів, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою – формуляром для поновлення виплати раніше призначеної пенсії PL-UA13, (а.с. 10).
10 березня 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повернуло без розгляду заяву – формуляр PL-UA13 з медичними документами, оскільки відповідно до пункту 4 статті 2 Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення, дія Угоди не застосовується до пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
07 травня 2026 року ухвалою суду залучено в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області докази отримання заяви – формуляра ОСОБА_1 для поновлення виплати раніше призначеної пенсії PL-UA13 від 24 липня 2025 року та відомості щодо розгляду вказаної заяви – формуляра.
22 травня 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало до суду витребувані докази.
Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень, отримавши заяву особи та додані до неї документи, зобов`язаний діяти відповідно до принципів належного урядування, правової визначеності та обґрунтованості рішень, а саме — надати оцінку поданим документам і прийняти за результатами їх розгляду відповідне мотивоване рішення в межах наданих законом повноважень.
Повернення заяви без розгляду фактично свідчить про ухилення відповідача від виконання покладених на нього функцій та позбавляє позивача можливості реалізувати право на належний адміністративний розгляд його звернення.
Суд враховує, що відповідач 2, отримавши заяву–формуляр PL-UA13 та медичні документи, не здійснив їх належного опрацювання, не встановив наявність чи відсутність підстав для подальшого направлення документів до компетентних органів, не прийняв рішення по суті порушеного питання та не навів мотивів неможливості здійснення відповідних дій у межах міжнародної взаємодії, передбаченої Угодою між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення.
При цьому, сам по собі висновок відповідача 2 про незастосування окремих положень Угоди до пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не звільняв його від обов`язку розглянути подані документи та прийняти належне адміністративне мотивоване рішення за результатами такого розгляду про задоволення заяви або відмову у задоволенні такої.
Висновок суду - належним способом реалізації владних управлінських функцій у спірних правовідносинах має бути прийняття обґрунтованого (мотивованого) рішення за результатами розгляду заяви позивача про задоволення або про відмову, а не повернення заяви та документів без розгляду.
Крім того, спірні публічно-правові (адміністративно-правові) відносини адміністративної справи № 260/614/26 - це відносини адміністративної процедури регулюються Законом України «Про адміністративну процедуру» й згідно приписів статей 8, 55, 125 Конституції, статей 2, 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України оцінюються винятково адміністративними судами.
Принципи адміністративної процедури є добросовісність і розсудливість (п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України Про адміністративну процедуру 17 лютого 2022 року № 2073-IX).
Стаття 10 Закону України Про адміністративну процедуру" пояснює добросовісність і розсудливість в адміністративній процедурі. Адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства. 
Частина 1 статті 45 Закону України "Про адміністративну процедуру" визначає, види заяв, що не підлягають розгляду.
Формулюванням частини 2 ст. 45 Закону України «Про адміністративну процедуру» визначено, що рішення про відмову у прийняті заяви до розгляду приймає посадова особа, яка розглядає справу, законодавець повторно акцентує увагу на тому, що заява підлягає обов`язковій реєстрації в адміністративному органі, незважаючи на всі її недоліки. Про прийняте рішення особа повинна бути повідомлена негайно, тобто у найкоротший після його прийняття строк. Повідомлення має здійснюватися з дотриманням вимог ст. 32 ЗАП. 
З огляду на викладене, з врахуванням статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо повернення без розгляду заяви – формуляр ОСОБА_1 для поновлення виплати раніше призначеної пенсії PL-UA13 від 24 липня 2025 року з медичними документами та з метою належного захисту прав позивача - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву – формуляр ОСОБА_1 для поновлення виплати раніше призначеної пенсії PL-UA13 від 24 липня 2025 року із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково. 
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо повернення без розгляду заяви – формуляр ОСОБА_1 для поновлення виплати раніше призначеної пенсії PL-UA13 від 24 липня 2025 року з медичними документами.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву – формуляр ОСОБА_1 для поновлення виплати раніше призначеної пенсії PL-UA13 від 24 липня 2025 року з прийняттям обґрунтованого (мотивованого) рішення за результатами розгляду заяви позивача про задоволення або про відмову у задоволенні заяви.
4. В решті позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 травня 2026 року.

Суддя	Т.В.Скраль