Справа №760/7238/26
2-а/760/1335/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий виклад обставин справи, позиції сторін.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником легкового автомобіля PEUGEOT 408, державний номерний знак НОМЕР_1 . У лютому 2026 року в електронному додатку «Кабінет водія» ним було виявлено повідомлення про необхідність сплати штрафу в розмірі 850 гривень за перевищення швидкості руху, зафіксоване в автоматичному режимі 11 лютого 2026 року о 13 годині 52 хвилині на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, км 247+134. Оскаржувану постанову серії 6АВ № 13782678 патрульна поліція на адресу позивача не направляла ні в паперовому, ні в електронному вигляді, а в самому повідомленні «Кабінету водія» замість конкретної статті Особливої частини КУпАП помилково зазначено статтю 12 КУпАП, яка регулює вік адміністративної відповідальності. Позивач вказує, що з доступних в електронному кабінеті матеріалів фото- та відеофіксації, виконаних технічним засобом EXPERT-FS, зафіксовано контрольну швидкість автомобіля 125 кілометрів на годину. Проте на жодному з фотознімків та відеозаписів не відображено дорожніх знаків 3.29 або 3.31, які б встановлювали обмеження швидкості саме 70 кілометрів на годину, а також відсутній дорожній знак 5.76, який відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Правил дорожнього руху повинен інформувати водіїв про здійснення автоматичної фото- та відеофіксації. Міжнародна автомобільна дорога М-06 «Київ-Чоп» належить до доріг загального користування державного значення і на ділянці фіксації має окремі проїзні частини, відокремлені одна від одної металевим бар`єрним огородженням. За таких умов, згідно з пунктом 12.6 Правил дорожнього руху, дозволена швидкість руху становить до 110 кілометрів на годину, а отже, зафіксована швидкість 125 кілометрів на годину перевищує встановлений ліміт лише на 15 кілометрів на годину, що виключає настання адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що хоча він і є власником транспортного засобу, безпосередньо в момент фіксації він не здійснював керування автомобілем, а перебував на пасажирському сидінні праворуч від водія, що підтверджується самими матеріалами відеозапису. Посилаючись на норми статті 63 Конституції України, позивач наголошує на своєму праві не свідчити проти членів своєї сім`ї та близьких родичів, а обов`язок доведення події і складу адміністративного правопорушення, як і законності винесення постанови, покладається виключно на відповідача як суб`єкта владних повноважень. За таких обставин позивач вважає оскаржувану постанову безпідставною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 11 лютого 2026 року о 13 годині 52 хвилині за адресою: М06 Київ-Чоп 247+134, за допомогою технічного засобу EXPERT-FS було зафіксовано в автоматичному режимі транспортний засіб PEUGEOT 408, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 127 кілометрів на годину, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 70 кілометрів на годину, чим порушив вимоги пункту 12.9 (б) Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП. Постанова серії 6АВ № 13782678 винесена поліцейським Департаменту патрульної поліції в день зафіксованої події на підставі інформаційних файлів та даних Системи фіксації правопорушень в автоматичному режимі без складання протоколу та без участі особи з дотриманням двомісячного строку притягнення до відповідальності, а використаний технічний засіб відповідає вимогам національних стандартів. Відповідач зазначає, що вся необхідна інформація для встановлення факту правопорушення, включаючи фотофіксацію з чітким зображенням номера, швидкість та географічні координати, є безоплатно доступною в мережі Інтернет. Щодо заперечень позивача про відсутність дорожніх знаків відповідач зазначає, що місця розташування камер автоматичної фіксації та допустима швидкість оприлюднені на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції, а вказана у фабулі адреса чітко відображає кілометраж встановлення камери. При цьому даний відрізок автомобільної дороги позначений дорожніми знаками 5.51 «Початок населеного пункту», на ньому діють встановлені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», тому твердження позивача про право рухатися зі швидкістю до 110 кілометрів на годину є безпідставним. Стосовно твердження про те, що позивач не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні, відповідач вказує, що згідно з даними реєстру ОСОБА_1 є власником зазначеного автомобіля. Відповідно до статті 14-2 КУпАП та примітки до статті 122 КУпАП, у разі фіксації правопорушень в автоматичному режимі адміністративну відповідальність несе саме відповідальна особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а не безпосередній водій, тому факт доведення керування автомобілем особисто позивачем не підлягає підтвердженню. Володіння джерелом підвищеної небезпеки породжує певні обов`язки для власника, який вважається спеціальним суб`єктом правопорушення, а звільнення від такої відповідальності за статтею 279-3 КУпАП можливе лише у разі внесення до реєстру відомостей про належного користувача, чого в даному випадку зроблено не було. На підставі викладеного відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими і просить суд повністю відмовити в їх задоволенні.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що доводи відповідача є повністю необґрунтованими та не спростовують позовних вимог. У своїй процесуальній заяві позивач наголосив на тому, що Департамент патрульної поліції не виконав покладеного на нього обов`язку доказування правомірності винесення оскаржуваної постанови. Зокрема, подані відповідачем матеріали є фрагментарними, не узгоджуються між собою та не утворюють єдиного доказового масиву, який міг би підтвердити існування складу адміністративного правопорушення. Первинні фотознімки автоматичної фіксації фіксують лише технічні параметри руху автомобіля PEUGEOT 408, проте на них повністю відсутні зображення дорожніх знаків 3.29 або 3.31, які б запроваджували спеціальний швидкісний режим на вказаній ділянці автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп. Наявність у службовому рядку технічного запису позначки про обмеження швидкості є суто внутрішньою цифровою інформацією самої системи, яка не може підміняти собою реальну дорожню обстановку та не є первинним доказом законності встановлення обмежень для водія. Окремо надані відповідачем фотографії дорожніх знаків та допоміжний відеозапис ділянки дороги виконані поза межами процесу автоматичної фіксації, не містять прив`язки до часу, дати та точних координат події, а також не відображають сам транспортний засіб позивача, що позбавляє їх статусу належних та допустимих доказів. Головним недоліком процесуальної позиції відповідача є ненадання безперервного відеозапису самої події, що унеможливлює перевірку динаміки руху та наявності відповідних знаків у полі зору камери в момент фіксації. Внутрішній довідковий витяг про розташування камер також не є способом належного інформування учасників дорожнього руху про чинний швидкісний режим. З огляду на те, що відповідач не спростував базовий правовий режим зазначеної автомобільної дороги з розділювальною смугою, який згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення та Правилами дорожнього руху дозволяє рух зі швидкістю до 110 км/год, зафіксована швидкість у 125 км/год становить перевищення лише на 15 км/год. Така подія не утворює складу правопорушення ні за частиною першою, ні за частиною четвертою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки будь-які сумніви щодо доведеності правопорушення мають тлумачитися на користь особи, позивач підтвердив свої вимоги щодо визнання постанови серії 6АВ № 13782678 протиправною, її скасування та закриття провадження у справі.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів у справі, витребувано у Департаменту патрульної поліції витребувано у Департаменту патрульної поліції належним чином завірену копію постанови серії 6АВ № 13782678 від 11 лютого 2026 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , а також належним чином завірену копію адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за наслідком розгляду якої було винесено спірну постанову.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву та витребувані судом докази. Позивачем подано відповідь на відзив.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

11 лютого 2026 року поліцейським Департаменту патрульної поліції Літвінко Вікторією Миколаївною прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії 6АВ № 13782678, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови суть правопорушення полягає у тому, що 11.02.2026 о 13 год 52 хв., за адресою M-06 Київ - Чоп 247+134 зафіксовано транспортний засіб PEUGEOT 408, номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 57 км/год, чим порушила пункт 12.9.(б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбаченач.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 

Як вбачається з постанови, правопорушення було зафіксовано технічним засобом EXPERT-FS, E75053467 (Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу 22-01/35452, термін його дії до 05.12.2026). В постанові міститься посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/6AB/13782678/.

Відповідачем надана інформація щодо місця розташування камер автоматичної фіксації, які оприлюднено на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції, з позначенням допустимої швидкості на відповідній ділянці дороги, зокрема, у Житомирській області M-06 Київ - Чоп 247+134, обмеження швидкісного режиму становить 70 км/год.

На наданому відповідачем фотознімку зафіксовано дату та час вчинення правопорушення, координати та розташування, державний номерний знак автомобіля, напрямок руху транспортного засобу, його швидкість, обмеження швидкості, перевищення швидкості. 

Відповідно до витягу з НАІС власником транспортного PEUGET 408, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

Відповідачем також надано фото та відеозапис, з якого вбачається, що ділянка дороги позначена дорожніми знаками 5.51 "Початок населеного пункту". Найменування і початок населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах, крім того на даному відрізку встановлені дорожні знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості". Забороняється рух зі швидкістю, що перевищує зазначену на знаку, а також на даній ділянці дороги встановлений дорожній знак 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху". Позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

ІV. Застосовані норми права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз.1 п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частинами 2 та 5 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.20.2001 №1306 (далі - ПДР).

Згідно з пунктом 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як слідує зі змісту положень пункту 12.9 (б) ПДР, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

Відповідно до частини 4 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279 - 3 цього Кодексу. Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Згідно зі статтею 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс; абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, вищезазначеними нормами врегульовано порядок дій особи задля звільнення її від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадку якщо транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; а також особи яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення; також встановлені строки вчинення відповідних дій у випадку.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

V. Мотиваційна оцінка та висновки суду.

Оцінюючи доводи сторін та надані докази у їх сукупності, суд виходить з того, що предметом перевірки у цій справі є правомірність постанови серії 6АВ № 13782678 від 11 лютого 2026 року, якою позивача як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 КУпАП. За результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що Департаментом патрульної поліції повністю доведено факт вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, а також правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Судом встановлено, що транспортний засіб PEUGEOT 408, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно з витягом з НАІС є ОСОБА_1 , 11 лютого 2026 року о 13 годині 52 хвилині був зафіксований сертифікованим технічним засобом автоматичної фіксації EXPERT-FS за адресою М-06 Київ - Чоп 247+134 під час руху зі швидкістю, яка перевищувала встановлене на відповідній ділянці дороги обмеження швидкості більш як на 50 км/год.

З наданих відповідачем матеріалів убачається, що у постанові зазначено дату, час, місце вчинення правопорушення, транспортний засіб, його державний номерний знак, технічний засіб фіксації, серію та номер свідоцтва про повірку технічного засобу, строк його дії, суть порушення, норму Правил дорожнього руху, яку порушено, та норму КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність. Такі відомості повністю узгоджуються з наданими матеріалами автоматичної фото- та відеофіксації.

Доводи позивача про те, що базовий швидкісний режим на зазначеній ділянці дороги становить 110 км/год, суд оцінює критично. Відповідачем надано офіційні відомості щодо місця розташування камери автоматичної фіксації із зазначенням допустимої швидкості 70 км/год, а також додаткові фото- та відеоматеріали, з яких убачається, що на відповідному відрізку автомобільної дороги діяли дорожні знаки 5.51 «Початок населеного пункту», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (70 км/год) та 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху».

Посилання позивача на те, що безпосередньо на первинних фотознімках автоматичної фіксації не відображено дорожні знаки, саме по собі не спростовує факту наявності встановленого обмеження швидкості на відповідній ділянці дороги. Матеріали автоматичної фіксації за своїм технічним призначенням фіксують транспортний засіб, його державний номерний знак, швидкість руху, місце, час та інші параметри події у вузькому діапазоні зйомки, тоді як факт належного облаштування ділянки дороги відповідними знаками підтверджується іншими наданими відповідачем доказами у їх сукупності.

Суд також не приймає доводи позивача про те, що він особисто не керував транспортним засобом у момент фіксації правопорушення, а перебував на пасажирському сидінні. За змістом статті 14-2 КУпАП та примітки до статті 122 КУпАП, у разі фіксації правопорушення в автоматичному режимі адміністративну відповідальність несе відповідальна особа, за якою зареєстровано транспортний засіб (власник), а не безпосередній водій. Сам факт володіння джерелом підвищеної небезпеки породжує для власника визначені законом обов`язки.

Позивачем не надано суду доказів внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача цього автомобіля, а також не підтверджено наявності інших обставин, передбачених статтею 279-3 КУпАП для звільнення власника від адміністративної відповідальності (зокрема, що транспортний засіб вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або що інша особа у встановлений 20-денний строк особисто звернулася до уповноваженого органу із заявою про визнання факту керування та наданням згоди на притягнення до відповідальності). За таких обставин статус позивача як відповідальної особи є безумовним, а обов`язок доведення факту особистого керування автомобілем власником у відповідача відсутній.

Посилання позивача на статтю 63 Конституції України не спростовує правомірності оскаржуваної постанови. Позивач скористався своїм правом не свідчити проти себе чи близьких осіб, однак реалізація цього конституційного права не усуває і не зупиняє встановленого законом спеціального режиму відповідальності власника транспортного засобу у випадку автоматичної фіксації правопорушень.

Доводи позивача про ненаправлення йому тексту постанови на поштову чи електронну адресу не свідчать про протиправність самого рішення та не спростовують факту вчинення проступку. Разом із цим, відповідачем надано трекінг АТ «Укрпошта», з якого вбачається, що постанова була направлена на адресу позивача, та повернута адресату. Крім того, оскаржувана постанова містить офіційне посилання на вебсайт в мережі Інтернет, де позивач мав безперешкодну можливість ознайомитися із зображенням, відеозаписом автомобіля в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі.

Щодо посилання позивача на помилкове зазначення в електронному повідомленні додатка «Кабінет водія» статті 12 КУпАП (яка регулює вік відповідальності), суд зазначає, що предметом судового оскарження у цій справі є безпосередньо постанова серії 6АВ № 13782678. У тексті самої постанови правова кваліфікація дій водія визначена чітко і правильно - за частиною 4 статті 122 КУпАП. Наявність технічної або інформаційної неточності у супутньому сповіщенні електронного сервісу, за умови належного оформлення та правильної кваліфікації в самому процесуальному рішенні, не є достатньою підставою для скасування акта суб`єкта владних повноважень. 

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень виконав покладений на нього обов`язок доказування та надав належні, достатні й допустимі докази, які повністю підтверджують склад адміністративного правопорушення. Оскаржувана постанова прийнята уповноваженою посадовою особою, у межах наданих їй повноважень, на підставі дійсних матеріалів автоматичної фіксації, з дотриманням вимог КУпАП та строків притягнення до відповідальності. Натомість доводи позивача зводяться переважно до незгоди з оцінкою матеріалів справи, суб`єктивного тлумачення чинного швидкісного режиму та не спростовують встановлених судом обставин. 

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

VIІ. Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати відповідно до статті 139 КАС України відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 241-246, 257-262, 286 КАС України, статтями 14-2, 122, 247, 251, 279-3, 280, 283, 284 КУпАП, суд 

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного судового рішення - 27 травня 2026 року.

Головуюча суддя        Н.В. Сердюк