Справа № 752/10362/25 
Провадження №: 2/752/2263/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ», Банк) через підсистему «Електронний суд» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 112298 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено ряд кредитних договорів, а саме: № НОМЕР_1 від 27.01.2020 за яким відповідачу було видано кредит у сумі 21500 грн; №40018971010 від 15.06.2021 за яким відповідачу було видано кредит у сумі 33221 грн; №1001999311201 від 20.10.2021 за яким відповідачу було видано кредит у сумі 40000 грн. 
Позивач виконав свої зобов`язання за вказаними договорами, надавши відповідачу кредитні кошти, проте, ОСОБА_1 попри взяті на себе зобов`язання не повернув у встановленому кредитними договорами порядку кредитні кошти та не сплатив відсотки за їхнє користування, у зв`язку із чим у останнього станом на 01.12.2024 виникли заборгованості:
-за кредитним договором №2001535086901 від 27.01.2020 в розмірі 37771,18 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 21465,96 грн та заборгованості за процентами в розмірі 16305,22 грн;
-за кредитним договором №40018971010 від 15.06.2021 в розмірі 21938,36 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 21932,87 грн та заборгованості за процентами в розмірі 5,49 грн;
-за кредитним договором №1001999311201 від 20.10.2021 в розмірі 52588,46 грн, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 33085,23 грн, заборгованості за процентами в розмірі 8,49 грн та заборгованості за комісіями в сумі 19494,74 грн.
У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно повернути отримані в кредит грошові кошти та сплатити відсотки за їхнє користування, то позивач з метою захисту свого порушеного права змушений був звернутися до суду із вказаним позовом, відповідно до вимог якого просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами у сукупному розмірі 112298 грн, а також просив вирішити питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 для розгляду цивільної справи №752/10362/25 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду для подання до суду відзиву на позовну заяву. Окрім того, вирішено здійснити повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі шляхом опублікування на офіційному веб-порталі судової влади України відповідного оголошення.
Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень щодо суті спору, а також заява про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи, або ж повідомлення про адресу іншого місця проживання, від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення копії ухвали суду про відкриття провадження на його останню відому адресу зареєстрованого місця проживання, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду, як неотримане з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також, у відповідно до вимог частини сьомої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) копія позовної заяви з додатками до неї направлялася позивачем на адресу відповідача листом з описом вкладення (штрих-код 0505249019300).
У відповідності до вимог частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною восьмою статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, то суд на підставі частини восьмої статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Положеннями статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).
Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, 27.01.2020 між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2001535086901, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн, який в подальшому було збільшено до 21500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування. Стандартна процентна ставка складає 47,88%, реальна річна процентна ставка складає 47,88%.
У підписаній відповідачем анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг наявні дані позичальника, його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону. Також в ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти відповідно до встановленого кредитного ліміту.
Згідно заяви №2001535086901 від 27.01.2020 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписавши заяву відповідач просив Банк відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні та надати кредитну картку, відкривши кредитний ліміт у сумі 10000 грн.
За змістом вказаної заяви сторонами також було погоджено, що розрахунковим днем є 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дня його надання. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разу відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов договору в залежності від типу кредитної картки. Підписанням заяви відповідач підтвердив отримання платіжної картки. Погоджено, що стандартна процентна ставка складає 47,88%. 
Відповідно до наданої в матеріали справи копії паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, йому була надана інформація, щодо умов кредитного договору, в тому числі розміру кредиту, відсоткової ставки за користування кредитом, порядок повернення кредиту та інше.
Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт.
Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти календарних днів) повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зміною умов Договору вважається підтвердженою.
З довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001535086901 від 27.01.2020 вбачається, що суму кредитного ліміту 10.07.2020 було збільшено до 13800 грн, 13.11.2020 до 18600 грн, 18.03.2021 до 21500 грн, 27.02.2022 зменшено до розміру 20841 грн, а 03.03.2022 збільшено до 21500 грн.
Факт отримання та користування кредитними коштами за вказаним кредитним договором підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 , відповідно до якої протягом з 27.01.2020 по 01.12.2024 відповідач користувався кредитними коштами.
Як убачається з матеріалів справи АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши останньому кредитні кошти, що підтверджується даною випискою по особовому рахунку позичальника.
У відповідності до наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором №2001535086901 від 27.01.2020 у відповідача станом на 01.12.2024 наявна заборгованість у загальному розмірі 37771,18 грн, що складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 21465,96 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 16305,22 грн (нараховані у період з 30.01.2020 по 30.11.2023).
Крім того, 13.06.2021 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №40018971010 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) фізичних осіб, предметом якого стало надання відповідачу споживчого кредиту з цільовим призначенням оплата товару в розмірі 33221 грн з метою оплати товару на суму 32722 грн та сплати разової комісії у розмірі 499 грн. Строк кредиту було погоджено на 24 місяці, дата його надання 15.06.2021, процентна ставка - 0,01% річних, схема повернення кредиту - ануїтентна, тобто окремими платежами у строки та розмірі, що зазначені у цій заяві.
Цього ж дня відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту, де Банком була викладена інформація щодо умов кредитування за вказаним договором.
Отже, відповідно до заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 13.06.2021 та паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), з умовами яких відповідач погодився, про що свідчить наявність його власноручного підпису в них, сторонами було визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії тощо.
З матеріалів справи вбачається, що АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним кредитним договором виконав, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.49941023.17546.359 від 13.06.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №40018971010 від 13.06.2021 у ОСОБА_1 станом на 01.12.2024 наявна заборгованість у загальному розмірі 21938,36 грн, що складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 21932,87 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 5,49 грн (нараховані у період з 15.06.2021 по 01.12.2024).
Разом з тим, судом розглядом установлено, що 20.10.2021 між сторонами також було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №1001999311201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, предметом якого стало надання ОСОБА_1 споживчого кредиту з цільовим призначенням - на споживчі цілі шляхом переказу на відкритий рахунок відповідача в сумі 40000 грн. Строк кредиту було погоджено на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%, процентна ставка - 0,01% річних, схема повернення кредиту - ануїтентна, тобто окремими платежами у строки та розмірі, що зазначені у цій заяві.
Згідно наявної у матеріалах справи копії паспорту споживчого кредиту від 20.10.2021, підписаного відповідачем, останній ознайомився з інформацією щодо основних умов кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки та порядку повернення кредиту.
Наданої в матеріали справи копією платіжного доручення №TR.53042117.84910.8810 від 20.10.2021 підтверджується факт надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 40000 грн.
За наданим розрахунком у відповідача станом на 01.12.2024 наявна заборгованість у загальному розмірі 52588,46 грн, що складається із боргу по сумі кредиту в розмірі 33085,23 грн, заборгованості по процентам - 8,49 грн (нараховані у період з 20.10.2021 по 01.12.2024) та заборгованості по комісії у розмірі 19494,74 грн.
02.12.2024 АТ «ПУМБ» направило відповідачу письмову вимогу про повернення кредитних коштів за вказаними вище договорами у загальному розмірі 112298 грн, де вимагало погасити вказану заборгованість протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї вимоги.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договору приєднання були розроблені АТ «ПУМБ», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів убачається, що на обґрунтування своїх вимог та умов кредитування відповідача Банк надав суду роздруківку Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції від 12.06.2019, де викладено ряд умов обслуговування клієнтів та порядку надання і повернення ними отриманих кредитів.
Проте, матеріали справи не місять відомостей про те, що відповідач ознайомився з Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та погодився з нею.
Роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача можуть будь-коли змінюватися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.
За таких обставин, суд вважає, що між сторонами 27.01.2020, 15.06.2021 та 20.10.2021 були укладені кредитні договори на умовах, які визначені сторонами безпосередньо в пропозиціях укласти договір карткового рахунку, а саме заявах на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що було підписано обома сторонами, де, зокрема, було погоджено суми наданих кредитів за договорами, дати і порядку їх видачі, порядок, розміри та строки сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також строк кредитування.
У вказаних заявах відповідач особистим підписом засвідчив, що він погодився на отримання кредитів саме на умовах, що визначені договорами, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.
Таким чином, суд уважає доведеними ті обставини, що відповідач, отримавши грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеними кредитинми договорами, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорах строки отримані у кредит грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитними договорами.
Відповідач не оспорював спірні кредитні договори, не звертався з вимогами про розірвання договорів у зв`язку із порушенням банком умов договорів. Розрахунки заборгованості у цій частині відповідачем не спростовані.
Згідно вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями частин першої та третьої статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого ухвалою суду строку. В матеріалах справи також відсутні докази неможливості подання відповідачем доказів з об`єктивних причин, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк.
Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом установлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, як і доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» у частині стягнення з відповідача заборгованості за вказаними вище кредитними договорами за тілом кредиту та відсотками.
Разом з тим, судом установлено, що в укладених договорах сторони погодили певний строк кредитування.
Так, за договором №2001535086901 від 27.01.2020 строк кредитування позичальника становив 12 місяців з дня надання кредитного ліміту з пролонгацією на той самий період за відсутності заперечень будь-якої зі сторін, а за договорами №40018971010 від 13.06.2021 та №1001999311201 від 20.10.2021 - 24 місяці.
Як убачається з наданих розрахунків, по кредитним договорам №40018971010 від 13.06.2021 та №1001999311201 від 20.10.2021 позивач нараховував відповідачу відсотки за користування кредитними коштами понад встановлені і погоджені сторонами в договорах строки кредитування.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Виходячи з наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами понад строки кредитування за кожним з договорів, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
З урахуванням наведеного, суд вважає можливим стягнути на користь позивача заборгованість в таких розмірах:
за кредитним договором від 27.01.2020 №2001535086901 у розмірі 37771,18 грн, з яких 21465,96 грн - заборгованість за кредитом, 16305,22 грн - заборгованість за відсотками;
за кредитним договором від 13.06.2021 №40018971010 у розмірі 21934,25 грн, з яких 21932,87 грн. - заборгованість за кредитом, 1,38 грн - заборгованість за відсотками за період з 15.06.2021 по 15.06.2023 (до вказаного період відповідач сплачував нараховані відсотки);
за кредитним договором від 20.10.2021 №1001999311201 у розмірі 33088,76 грн, з яких 33085,23 грн - заборгованість за кредитом та 3,53 грн - заборгованість за відсотками за період з 20.03.2022 по 20.10.2023 (до вказаного період відповідач сплачував нараховані відсотки).
Загалом розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача за трьома кредитними договорами, становить 92794,19 грн
Що стосується вимог АТ «ПУМБ» про стягнення з відповідача нарахованої комісії за кредитним договором №1001999311201 від 20.10.2021 у розмірі 19494,74 грн, то суд дійшов таких висновків.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, однак вказаний Закон розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно приписів частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22), постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі №755/11636/21 (провадження №61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі №168/349/20 (провадження №61-2223св21), від 16 листопада 2022 року у справі №755/9486/21 (провадження №61-5581св22).
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу /набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає.
Такі висновки зроблені в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі №359/12165/14-ц.
Зі змісту заяви №1001999311201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 20.10.2021 убачається, що ОСОБА_1 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, зміст послуги Банку якої визначається у Договорі комплексного банківського обслуговування, підписаний відповідачем примірник або його копія публічної пропозиції якого в матеріали справи надано не було. 
Виходячи зі змісту вищенаведених норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.
Тому, оскільки суду не надано доказів на підтвердження узгодження між сторонами переліку послуг та їх вартості, які надаються Банком та які останній в силу приписів Закону України «Про споживче кредитування» має право нараховувати окрему плату, то за наслідками вирішення даного спору суд не убачає наявними підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача комісії за кредитним договором №1001999311201 від 20.10.2021.
Згідно вимог статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язанні з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки за результатами розгляду суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову у цій справі, то відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені на сплату судового збору в розмірі 2001,63 грн, тобто пропорційно до загального розміру задоволених позовних вимог (82,63%).
Керуючись статтями 2, 4, 7, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами №2001535086901 від 27.01.2020, №40018971010 від 13.06.2021 та №1001999311201 від 20.10.2021 у загальному розмірі 92794,19 грн, а також понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2001,63 грн.
У задоволенні інших вимог позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
1. Позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» , адреса: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок №4, код ЄДРПОУ 14282829;
2. Відповідач -  ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .
Повне рішення складено 21.05.2026.

Суддя         А.О. Митрофанова