П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
19 травня 2026 року 	 	справа 160/6165/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Ясенова Т.І., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому проваджені в м. Дніпрі апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 (суддя доповідач Юрков Е.О.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Альфатех" до Чернівецької митниці про скасування рішення про коригування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Альфатех" 25.02.2025 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької митниці, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000012/2 від 17.01.2025 за митною декларацією 25UA408020001648U0.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 позов задоволений. Суд погодився з доводами позивача, що відповідачу були надані необхідні документи, за результатами розгляду яких можливе проведення обчислення заявленого рівня митної вартості оскільки вони містять усі відомості, що підтверджують складові митної вартості та не містять розбіжностей.
В апеляційній скарзі Чернівецька митниця просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів діяли у відповідності до вимог закону. Зазначає, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
Між ТОВ "Торговий Дім "Альфатех" та компанією Triangle Tyre Co., Ltd (Китай) 03.07.2023 укладено контракт №TRI-0307, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується придбати на умовах FOB Qingdao, Китай (у відповідності з “ІНКОТЕРМС 2010”) шини вантажні, в асортименті та кількості, зазначених у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту.
Згідно із пунктів 2, 3, 4, 6, 7 контракту кількість товару узгоджується сторонами і зазначається у відповідних специфікаціях до даного контракту.
Ціна на товар встановлена в доларах США за 1 штуку, узгоджується сторонами на кожну партію, що поставляється, про що зазначається у відповідних специфікаціях до даного контракту. Орієнтовна сума контракту складає 15000000 доларів США. Сума контракту може бути змінена додатковими угодами до даного контракту.
Умови поставки узгоджуються специфікаціями на кожну партію окремо відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів “ІНКОТЕРМС 2010”.
Товар повинен бути поставлений не пізніше 180 днів з моменту підписання специфікації, якщо інше не зазначено в специфікації.
Платіж за товар, проданий за цим контактом, проводиться в доларах США на рахунок продавця. Умови оплати здійснюються на кожну партію окремо, про що зазначається у відповідних специфікаціях до цього контракту.
До вказаного контракту сторонами погоджено Специфікацію: № 12 від 30.07.2024 в редакції додаткової угоди №1508/1 від 15.08.2024 (на суму 566379,60 доларів США), Специфікацію №13 від 23.09.2024 (на суму 373891,10 доларів США), Специфікацію № 4/4 до інвойсу №12242003857-4/4757-1 від 14.10.2024 згідно яких на митну територію України завезений товар – шини загальною кількістю 340 шт. на загальну суму 38879,30 доларів США.
З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано відповідачу митну декларацію № 25UA408020001648U0 від 17.01.2025 з наданими на підтвердження митної вартості товару документами: 
- Пакувальний лист (Packing list) №12242003857-4/4757-1 від 14.10.2024;
- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №12242003857-4/4757-1 від 14.10.2024;
- Коносамент (Bill of lading) №245381162 від 17.10.2024;
- Коносамент (Bill of lading) №ZH241000123 від 17.10.2024;
- Автотранспортна накладна (Road consignment note) №5901 від 10.01.2025;
- Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №12242003857-4/4757-1 від 14.10.2024;
- Некласифікований комерційний документ Специфікація № 4/4 від 14.10.2024;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №177 від 13.08.2024, №181 від 03.09.2024, №187 від 09.10.2024, №189 від 21.10.2024, №195 від 05.11.2024, №199 від 13.11.2024, №206 від 25.12.2024;
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №11 від 08.01.2025;
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №08.01/25-13 від 08.01.2025;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода №1508/1 від 15.08.2024;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №12 від 30.07.2024;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №13 від 23.09.2024;
- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №TRI– 0307 від 03.07.2023;
- Договір про надання послуг митного брокера №0101/23 від 01.01.2023;
- Договір (контракт) про перевезення №01039-30 від 01.03.2019;
- Документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”) №UA.014.0259-25 від 04.01.2025;
- Інші некласифіковані документи - Комерційна пропозиція №1224200 від 30.07.2024;
- Копія митної декларації країни відправлення №420420240000306364 від 14.10.2024.
У митій декларації митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням, а саме: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (для підтвердження умов перевезення та числових значень експедиційно-транспортних витрат, які є складовими митної вартості товару); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар); виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (для підтвердження числових значень щодо вартості товару та умов поставки); висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товару та ціни).
У відповідь на повідомлення митного органу Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Альфатех" листом №17/01-2025-1 від 17.01.2025, надано пояснення та зазначено, що надано всі наявні документи та протягом 10 робочих днів додаткові документи надані не будуть.
Чернівецькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA408000/2025/000012/2 від 17.01.2025, яким до товару застосовано резервний метод визначення митної вартості, та скориговано загальну вартість товару.
Підставою прийняття вказаного рішення зазначено:
У пункті 5 контракту від №TRI– 0307 від 03.07.2023 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості пакування та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;
Інвойс №12242003857-4/4757-1 від 14.10.2024 виставлений на суму 147242,10 дол.США. Специфікація №4/4 від 14.10.2024 до цього інвойсу виставлена на суму 38879,3 дол.США, на яку і здійснюється митне оформлення даної декларації. Відповідно до гр.44 МД до митного оформлення надано Специфікація №12 від 30.07.2024 в редакції додаткової угоди №1508/1 від 15.08.2024 (на суму 566379,60 дол.США) та Специфікація №13 від 23.09.2024 (на суму 373891,10 дол.США). Ні інвойс від 14.10.2024 №12242003857-4/4757-1, ні Специфікація №2/4 від 14.10.2024 не містять посилання на ці специфікації або додаткову угоду. Враховуючи те, що відповідно до попередніх митних оформлень в рамках цього контракту на одну специфікацію може бути укладено декілька додаткових угод, неможливо точно зазначити, що товар постачається саме за цими специфікаціями;
Специфікація №12 від 30.07.2024 в редакції додаткової угоди №1508/1 від 15.08.2024 (на суму 566379,60 дол.США) та Специфікація №13 від 23.09.2024 (на суму 373891,10 дол.США) до контракту №TRI– 0307 від 03.07.2023 передбачають 100% передоплату. Загальна сума по цих специфікаціях становить 940270,7 дол. США. Інвойс від 14.10.2024 №12242003857-4/4757-1 виставлений на суму 147242,10 дол. США, в ньому також передбачена наявність 100% передоплати. В Платіжних інструкціях №177 від 13.08.2024, №181 від 03.09.2024, №187 від 09.10.2024, №189 від 21.10.2024, №195 від 05.11.2024,№199 від 13.11.2024 та №206 від 25.12.2024 в гр.70 “Призначення платежу” крім специфікацій №12 від 30.07.2024 та №13 від 23.09.2024 зазначено ще специфікації №12/1 від 08.08.2024 та №10 від 09.04.2024, які не надано. Загальна сума оплати по контракту від №TRI– 0307 від 03.07.2023 за цими платіжними інструкціями становить 788981,34 дол.США. Враховуючи викладене, відсутнє документальне підтвердження, що здійснена 100% оплата саме за товар, який надано до митного оформлення;
Рахунок на оплату №11 від 08.01.2025 та довідка №08.01/25-13 від 08.01.2025 містять відомості щодо розподілу експедиторського обслуговування на до/після кордону України. Експедитор надає послуги на всій протяжності маршруту. Виникає питання щодо документального підтвердження зазначених відомостей. Документів, які б підтвердили безпосередньо вартість та критерій розподілу даної послуги на до/після кордону України, не надано;
В CMR №5901 від 10.01.2025 перевізником зазначено “LLC OMEGA 3”. Рахунок на оплату №11 від 08.01.2025 та довідка №08.01/25-13 від 08.01.2025 виставлені ТОВ “Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді”. Документів від перевізника до експедитора не надано. Так, відсутнє документальне підтвердження умов надання послуг, їх вартості та розрахунків між експедитором та перевізником, що можуть вплинути на числове значення експедиційно-транспортних витрат, як складової митної вартості;
Копія митної декларації країни відправлення №420420240000306364 від 14.10.2024 містить відомості щодо ціни за кілограм товару, тоді як в інших документах ціна товару виставлена за штуку.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 4 статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 
Відповідно до частини 1-3 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. 
При цьому, в розумінні наведених статей Митного кодексу України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. 
Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.
Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення містили розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.
Підставою для виникнення сумнівів митного органу щодо митної вартості товару стали розбіжності які місять в наданих документах.
Відповідно до статті 361 Митного кодексу України з метою запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю. При цьому, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Цілями застосування системи управління ризиками є, зокрема: запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Аргументи митного органу щодо наявності розбіжностей, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними виходячи з такого.
Контрактом №TRI-0307 від 03.07.2023 не передбачено виокремлення вартості пакування та маркування від загальної вартості предмету контракту. Відповідно, вартість пакування та маркування входить до загальної вартості товару, що декларується, і зазначена у митній декларації у графі 22. За умовами контракту ціна товару встановлена за 1 штуку та узгоджується у відповідних специфікаціях, що свідчить про включення всіх складових, у тому числі пакування та маркування, до ціни товару. Зазначена обставина не може бути підставою для висновку про наявність розбіжностей у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, інвойс №12242003857-4/4757-1 від 14.10.2024 виставлений на загальну суму 147242,10 дол. США, що охоплює всю партію товару, яка перевозиться. Специфікація №4/4 від 14.10.2024 є частиною цього інвойсу та стосується конкретного контейнера, на який оформлюється дана митна декларація, на суму 38879,30 дол. США. Як зазначив позивач, така практика є звичайною для зовнішньоекономічних операцій з поставки великих партій товару, коли митна декларація формується на кожен окремий контейнер, а один контейнер є лише частиною загального замовлення. Зазначена обставина не свідчить про наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, що декларується за конкретною митною декларацією.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 у справі №380/6459/20. Крім того, відповідно до частини 2 статті 53 МК України банківські платіжні документи підтверджують митну вартість товарів лише «якщо рахунок сплачено», тобто їх надання не є безумовним обов`язком декларанта. Позивачем надано платіжні інструкції, які підтверджують факт здійснення оплати за контрактом, що є достатнім для цілей митного оформлення.
Розмежування послуг та їх оплата в межах договору №01039-30 від 01.03.2019 на транспортно-експедиторське обслуговування є питанням, що стосується сторін цього договору. Рахунок №11 від 08.01.2025 та довідка №08.01/25-13 від 08.01.2025, виставлені ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді», містять відомості про вартість транспортно-експедиторських послуг з розподілом на до та після кордону України, що є достатнім для визначення числових значень транспортних витрат як складової митної вартості. Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14 дійшов висновку, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватись розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватись будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватись розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Втручання митного органу у приватно-правові відносини сторін договору про транспортно-експедиторське обслуговування є виходом за межі повноважень митного органу.
ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» є експедитором, який відповідно до договору №01039-30 від 01.03.2019 має право укладати договори з іншими підприємствами в межах здійснення своїх зобов`язань перед ТОВ «ТД «Альфатех». Розрахунки між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» та третіми особами (зокрема, перевізником LLC OMEGA 3) є приватно-правовими відносинами та стосуються сторін відповідного договору. Для цілей визначення митної вартості товару значення має вартість транспортно-експедиторських послуг, яку сплачує декларант своєму контрагенту (експедитору), а не внутрішні розрахунки між експедитором та залученими ним перевізниками. Всі витрати ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» відображені у рахунку №11 від 08.01.2025, наданому до митної декларації. Вимога митного органу щодо надання документів від перевізника до експедитора виходить за межі переліку документів, визначених статтею 53 МК України.
Копія митної декларації країни відправлення не є документом, який відповідно до частини 2 статті 53 МК України підтверджує митну вартість товарів. Зазначений документ належить до переліку додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, які можуть бути витребувані лише за наявності розбіжностей у документах, зазначених у частині 2 статті 53 МК України. Різниця в одиницях виміру ціни (за кілограм у декларації країни відправлення та за штуку в інших документах) пояснюється різними стандартами оформлення митних декларацій у різних країнах і не свідчить про наявність розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості товару. Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що посилання відповідача на митну декларацію країни відправлення є безпідставними.
Отже, як свідчать встановлені обставини справи, по суті вказані відповідачем зауваження в оскаржуваному рішенні носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товарів.
Скаржником не доведено, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за заявленою ціною договору.
Апеляційний суд повторно зазначає, що ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
В свою чергу, зі змісту матеріалів справи вбачається, що наданих позивачем документів було достатньо для визначення митної вартості товарів і цей перелік відповідає правилам частини 1 статті 53 МК України. Таким чином, доводи скаржника про необхідність застосування другорядного (резервного) методу для визначення митної вартості товару, свого підтвердження не знайшли.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Зазначені обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 19.05.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді Т.І. Ясенова 

судді О.В. Головко