Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Справа№200/1691/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, з урахуванням змінених позовних вимог, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, яка полягає у невиконанні обов`язку щодо розгляду заяв на виплату реєстраційні номери в РПЗМ №3В – 18.12.2025-287654, №3В – 18.12.2025 – 287658, №3В – 18.12.2025-287662, №3В – 08.01.2026 – 297860, у порядку та строки визначені ч. 3. ст. 6 ЗУ №2923- IX від 23.02.2023р.
- стягнути з Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 18.03.2026 року та 25.03.2026 року лише після відкриття провадження у справі №200/1691/26 відповідачем були розглянуті її заяви на виплату та видано житлові сертифікати. Розгляд заяв на виплату позивача та видача сертифікатів під час судового розгляду не скасовує того факту, що відповідач майже три місяці допускав протиправну бездіяльність. Самостійне усунення порушення відповідачем після звернення до суду тільки підтверджує факт протиправної бездіяльності з боку відповідача. Позивач зауважила, що у відзиві відповідач фактично визнав свою провину у вчиненні протиправної бездіяльності, яка тривала майже три місяці та весь цей час позивач, маючи статус внутрішньо переміщеної особи, перебувала у стані глибокої психологічної напруги та побутової невлаштованості. Відсутність можливості придбати власне житло змусило позивача пристосовуватися до чужого побуту, що спричинило постійне відчуття нестабільності, приниження гідності через неможливість забезпечити себе власним житлом та глибоке розчарування в діях державних органів. Очікування розгляду заяв на виплату і отримання житлових сертифікатів в умовах нестабільного курсу валют та зростання цін на ринку нерухомості спричинило у неї відчуття безпорадності. Розуміння того, що купівельна спроможність майбутніх сертифікатів щодня зменшується, призвело до стану постійного стресу, емоційного виснаження та відчуття несправедливості з боку держави. Позивач закцентувала свою увагу на тому, що вона є особою з інвалідністю 2 групи, має поважний вік, не працює, а тому не має можливості придбати житло на додаткові кошти отримані шляхом кредитування. Джерелом доходу є пенсія по інвалідності, виплати ВПО та виплати у зв`язку із втратою годувальника. Зазначені кошти кожного місяця йдуть на забезпечення першочергових потреб для існування, у зв`язку з цим для придбання власного житла за житлові сертифікати, позивачем було прийнято рішення розглядати нерухомість на вторинному ринку. Позивач зазначила, що сума житлового сертифіката зафіксована у національній валюті (гривні) та водночас ринок нерухомості в Україні (особливо вторинний ринок) фактично прив`язаний до іноземної валюти (долара США) Позивач зазначила суму різниці - 1106,82 доларів, яка на дату подання цієї заяви складає 48 810,76 грн. та зауважила, що вказана різниця є мірилом глибини її моральних страждань, який через бездіяльність відповідача втратила можливість придбати житло аналогічної якості, на яку вона розраховувала спочатку. Позивач зауважила, що отримавши житлові сертифікати в строки, вона могла би придбати нерухомість разом із меблями, технікою та наразі їй потрібно шукати додаткові грошові можливості для забезпечення себе необхідним.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що предметом спору даної справи є незгода позивачки з тривалим, на її думку, розглядом заяв на отримання грошової компенсації за зруйноване майно. Відповідач зауважив, що комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України є консультативно-дорадчими органами виконавчого комітету відповідної сільської, селищної та міської ради, і не мають статусу юридичної особи, а тому не мають адміністративної процесуальної правоздатності. Відповідач закцентував свою увагу на тому, що як станом на дату відкриття провадження в справі, так і на час її розгляду, згідно з протоколом №71 від 11.03.2026 року засідання Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України створеної розпорядженням начальника Часовоярської міської військової адміністрації від 28.07.2023 №89рр, комісія вирішила: погодити в наданні компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України по наступних заявах: ЗВ-18.12.2025-287658 18.12.2025 ОСОБА_1 НОМЕР_1 ; ЗВ-18.12.2025-287654 18.12.2025 ОСОБА_1 НОМЕР_1 ; ЗВ-18.12.2025-287662 18.12.2025 ОСОБА_1 НОМЕР_1 ; 3В – 08.01.2026 – 297860 08.06.2023 ОСОБА_1 2394109288, про що комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України при Часовоярській міській військовій адміністрації від 11.03.2026 року були прийняті відповідні рішення про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 відповідно до її заяв. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю. 
Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що відповідачем у справі №200/1691/26 є саме Часовоярська міська військова адміністрація, що підтверджується позовною заявою та ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.03.2026 року та посилання відповідача щодо згадки Комісії у прохальній частині позовної заяви є надмірним формалізмом, оскільки Комісія є робочим органом саме цієї адміністрації. Також позивач зауважила, що в порушення зазначених норм, відповідачем не надано копії рішення Комісії про зупинення розгляду заяв на виплату позивача, а також доказів внесення такої інформації до ДРПЗМ та повідомлення позивача про причини зупинення розгляду заяв на виплату у встановлений строк. Будь-яка зміна статусу заяви автоматично фіксується в ДРПЗМ та відображається в її мобільному застосунку «Дія». З матеріалів справи, а саме з Витягів з ДРПЗМ щодо заяв на виплату їй, долучених відповідачем до відзиву вбачається, що заяви на виплату 3В – 18.12.2025 – 287658, РПЗМ 3В – 18.12.2025 – 287662, 3В – 18.12.2025 – 287654 подані 18.12.2025р., а змінили статус на «В обробці» тільки 16.03.2026 року. Заява на виплату 3В – 08.01.2026 – 297860 подана 08.01.2026р., змінено статус «В обробці» тільки 25.03.2026 року. Статус «Зупинена» не фігурує в жодному документі. Позивач зазначила, що протягом трьох місяців заяви на виплату перебували у статусі «Надіслано», що свідчить про те, що Комісія навіть не приступала до їх розгляду, всупереч встановленому законом 30-денному строку. Тільки після звернення до суду із позовом 09.03.2026 року та відкриття провадження у справі 16.03.2026 року, статус заяв на виплату змінився на «В обробці». Отже, посилання відповідача на статус «Зупинена» є спробою приховати триваючу протиправну бездіяльність та ввести суд в оману щодо дійсного стану розгляду її заяв на виплату. Позивач закцентувала свою увагу на тому, що в матеріалах справи наявні докази проведення дистанційного обстеження у відповіді відповідача на адвокатський запит №01-06/267 від 02.02.2026 року та в долучених до відзиву Витягах з ДРПЗМ щодо її заяв на виплату. Дистанційне обстеження було проведено 15.08.2025 року комісією з обстеження, яка створена розпорядженням відповідача 22.07.2025 року №173рр. За результатами засідання комісії з обстеження 15.08.2025 року, будівлю за адресою м. Часів Яр, вулиця Дніпровська, будинок 46 визнано зруйнованою та складено акт дистанційного обстеження з подальшим внесенням відомостей до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України. Отже, на дату подання позивачем заяв на виплату для отримання компенсації (18.12.2025р. та 08.01.2026р.) акт дистанційного обстеження вже було внесено до ДРПЗМ та оскільки майно було офіційно зафіксовано як знищене ще у серпні 2025 року, Комісія не мала жодних підстав ігнорувати заяви на виплату, подані нею в грудні 2025 року. Позивач зазначила, що долучені відповідачем Витяги з ДРПЗМ щодо її заяв на виплату не спростовують, а навпаки документально підтверджують факт протиправної бездіяльності. Згідно з цими доказами, заяви на виплату перебували без жодного руху протягом майже трьох місяців, що значно перевищує строк розгляду встановлений ч.3 ст.6 ЗУ №2923-IX від 23.02.2023 року та Комісія не вчиняла жодних процесуальних дій для розгляду заяв, попри наявність у неї повного пакета документів та акта дистанційного обстеження. В свою чергу, матеріали справи не містять рішень Комісії про продовження або зупинення строків розгляду заяв позивача, що робить таку затримку свавільною та протиправною.
Відповідачем були надані заперечення на відповідь на відзив, в якому він зазначив наступне, що як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не додано жодних допустимих доказів на підтвердження того, що саме тривале на її думку очікування розгляду її заяв на отримання компенсації за знищені об`єкти та нестабільний курс валют, до якого відповідач немає жодного відношення, призвело до відчуття безпорадності та стану постійного стресу, емоційного виснаження у позивачки. В даному випадку відсутній головний критерій для відшкодування моральної шкоди, а саме наявність його вини, оскільки доводи позивачки для відшкодування моральної шкоди засновані лише на її припущеннях і бажанні отримати моральну шкоду, яка нічим не підтверджується. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.
Позивачем були надані додаткові пояснення щодо заперечень відповідача стосовно відповіді на відзив, в яких вона зазначила наступне, що вона не покладає на відповідача відповідальність за макроекономічні показники, проте саме тримісячна протиправна бездіяльність відповідача позбавила її можливості реалізувати своє право на житло у період стабільніших цін. Втрата купівельної спроможності сертифіката за час незаконного зволікання є об`єктивним чинником, що посилив емоційне виснаження та відчуття несправедливості. Твердження про відсутність доказів страждань є цинічним, оскільки вона є особою, яка втратила житло внаслідок війни та перебуває у вкрай вразливому стані. Тривале очікування допомоги від держави, яка гарантувала швидкий механізм, в умовах бойових дій та повної життєвої невизначеності не потребує додаткового доказування медичними довідками. Згідно з позицією ЄСПЛ, сам факт тривалого порушення прав особи державним органом є джерелом моральних страждань, що підлягають компенсації. Позивач зауважила, що відповідач не надав жодних доказів того, що він вжив усіх заходів для недопущення порушення строків розгляду її заяв на виплату та заперечення відповідача базується на бажанні уникнути відповідальності за доведену протиправну бездіяльність. Таким чином, доводи відповідача є лише намаганням перекласти тягар своєї протиправної бездіяльності на позивача. Позивач зазначила, що моральна шкода полягає не у «бажанні отримати кошти», а у законній вимозі справедливої сатисфакції за тривале нехтування правами постраждалої особи з боку відповідача. Позивач повністю підтримала свої позовні вимоги з урахуванням її ж заяви про зміну.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Звільнено позивача від сплати судового збору. Встановлений відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для надання на адресу Донецького окружного адміністративного суду: відзиву на позовну заяву та усі наявні докази на підтвердження зазначеного у відзиві.
Клопотання позивача про витребування доказів задовольнити частково. Витребувано у відповідача: витяг з Реєстру пошкодженого та знищеного майна щодо заяв на виплату Позивача (заяви №3В – 18.12.2025 - 287658; 3В – 18.12.2025-287662; 3В – 18.12.2025-287654; 3В – 08.01.2026 – 297860), що відображає точний час зміни статусів заяв з моменту подання і на дату подання позовної заяви; інформацію та копії підтверджуючих документів на яку дату призначено засідання комісії для розгляду заяв ОСОБА_1 на виплату за зруйновані об`єкти нерухомого майна (заяви №3В – 18.12.2025 - 287658; 3В – 18.12.2025 - 287662; 3В – 18.12.2025 - 287654; 3В – 08.01.2026 – 297860); інформацію та копії підтверджуючих документів у разі прийняття комісією рішень щодо заяв ОСОБА_1 на виплату за знищені об`єкти нерухомого майна (заяви №3В – 18.12.2025 - 287658; 3В – 18.12.2025-287662; 3В – 18.12.2025 - 287654; 3В – 08.01.2026 – 297860); інформацію із зазначенням ПІБ та посади відповідальної особи/осіб за розгляд вищевказаних заяв ОСОБА_1 на виплату за зруйновані об`єкти нерухомого майна; інформацію та копії підтверджуючих документів щодо вжиття заходів для розгляду заяви, а саме запити та відповіді надіслані Комісією до третіх осіб у межах розгляду заяв на виплату позивача; докази інформування позивача про хід розгляду заяви або причини зупинення строку розгляду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2026 року заяву позивача про зміну позовних вимог задоволено та прийнято їх до розгляду; у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду заяви позивача про зміну позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача про надання доказів за позовом ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Докази надані представником позивача станом на 06.04.2026 року до розгляду судом не прийняті.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 з проханням постановити окрему ухвалу за її адміністративним позовом до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено.
Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність реєстрації кабінету електронного суду у представника позивача – адвоката Почтаренко Альони Ігорівни та відповідача із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено – 22.07.2025.
Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту серії НОМЕР_2 виданим Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області від 08 грудня 2000 року є громадянкою України.
Позивачці встановлена ІІ група інвалідності безстроково з 09.10.2012 року, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААБ №377283 від 09.10.2012 року.
Відповідач - Часовоярська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області (ЄДРПОУ: 44679374), у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно зі статтею 43 Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність. 
Судом з наявних в матеріалах справи копій з Офіційних витягов з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать: 
- довідка №5005758222123-18091551056 – двокімнатна квартира (розмір частки – 1) загальною площею – 44,78 кв.м. за адресою – АДРЕСА_2 ;
- довідка №5005758222123-18091551058 – однокімнатна квартира (розмір частки – 1) загальною площею – 31,86 кв.м. за адресою – АДРЕСА_3 ;
- довідка №5005758222123-18091551059 – однокімнатна квартира (розмір частки – 1) загальною площею – 31,8 кв.м. за адресою – АДРЕСА_4 ;
- витяг №5005759587895 від 06.03.2026 року, на праві спільної сумісної власності – квартира загальною площею – 55,51 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 . 
Наявність у позивача вищезазначеної нерухомості не заперечується відповідачем, доказів протилежного матеріали справи не містять. 
Судом встановлено, що позивачем через зареєстрований кабінет «Дія» були надіслані заяви про виплату від 18.12.2025 року: 
- АДРЕСА_2 – ЗВ-18.12.2025 -287654;
- АДРЕСА_5 - ЗВ – 18.12.2025 – 297860;
- АДРЕСА_3 – ЗВ-18.12.2025 – 287658;
- АДРЕСА_4 - ЗВ – 18.12.2025 – 287662.
Судом встановлено, що представником позивача неодноразово в інтересах позивача були зініційовані адвокатські запити до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області.
Відповідачем були надані наступні відповіді від 02.02.2026 року: - «Разом з тим Часовоярська міська військова адміністрація надає на ваш запит наступні документи: копію розпорядження начальника Часовоярської міської військової адміністрації від 28.07.2023 № 89рр «Про утворення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України»; копію положення про комісію. Одночасно повідомляємо, що окремо затвердженого нормативного документа, який би передбачав процедуру оскаржень, заперечень та скарг на дії комісії чинним законодавством не передбачено. […]. Щодо стадій розгляду заяв про виплату компенсації за зруйноване майно об`єктів власником яких є ОСОБА_1 повідомляємо наступне. Порядок дій для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна включає в себе здійснення заходів з проведення обстеження такого об`єкта, та що основною умовою отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна є наявність акту комісійного або акту дистанційного обстеження та/або звіту з технічного обстеження, в яких зазначено інформацію, що об`єкт нерухомого майна є знищеним. Принагідно повідомляємо, що за результатами засідання 15.08.2025р Комісією з обстеження об`єктів нерухомого майна, зруйнованих/пошкоджених внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України було розглянуто матеріали та продукти дистанційного спостереження, з метою проведення дистанційного обстеження окремих категорій об`єктів нерухомого майна, які розташовані на території Часовоярської міської територіальної громади. За результатами засідання та подальшого проведення дистанційного обстеження, будівлю за адресою АДРЕСА_6 було визнано зруйнованою (непридатною для використання за цільовим призначенням та відновлення), складено акт дистанційного обстеження та внесено необхідні відомості до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2025 №815 «Деякі питання проведення дистанційного обстеження знищених окремих категорій об`єктів нерухомого майна, які розташовані на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси». До Комісії з надання компенсації ОСОБА_1 були подані заяви по наступним об`єктам нерухомого майна:
1. АДРЕСА_3 (3В – 18.12.2025-287658);
АДРЕСА_7 (3В – 18.12.2025-287662);
АДРЕСА_8 (3В – 18.12.2025-287654);
АДРЕСА_9 (3В – 08.01.2026 - 297860).
Наголошуємо, що в зв`язку з великою кількістю заяв щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, поданих до Комісії з надання компенсації в Часовоярській міській територіальній громаді, їх розгляд займає певний час. Комісія з надання компенсації докладає значних зусиль для пришвидшення розгляду зазначених заяв та повідомляє Вам, що їх розгляд, з подальшим розрахунком компенсації буде виконане Комісією з надання компенсації згідно черговості розгляду заяв про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна. Також повідомляємо, що згідно до п.2 ст.5 Закону України 2923-IХ від 23.02.2023, облік черговості надходження заяв про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна здійснюється автоматично програмними засобами Реєстру пошкодженого та знищеного майна.».
Відповідь від 26.02.2026 року: - «[…]. Тобто, з урахуванням вищезазначеного правового врегулювання, формування черговості надходження заяв на отримання компенсації з урахуванням пріоритетного права формується Реєстром пошкодженого та знищеного майна, а не комісією з розгляду заяв, а тому впливати на даний процес комісія не має законодавчих підстав. Зазначимо, що порядок дій для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна включає в себе здійснення заходів з проведення обстеження такого об`єкта, та що основною умовою отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна є наявність акту комісійного або акту дистанційного обстеження та/або звіту з технічного обстеження, в яких зазначено інформацію, що об`єкт нерухомого майна є знищеним. В ході засідання 15.08.2025р Комісією з обстеження об`єктів нерухомого майна, зруйнованих/пошкоджених внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України було розглянуто матеріали та продукти дистанційного спостереження, з метою проведення дистанційного обстеження окремих категорій об`єктів нерухомого майна, які розташовані на території Часовоярської міської територіальної громади. За результатами засідання та подальшого проведення дистанційного обстеження, будівлю за адресою АДРЕСА_6 було визнано зруйнованою (непридатною для використання за цільовим призначенням та відновлення), складено акт дистанційного обстеження та внесено необхідні відомості до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2025 №815 «Деякі питання проведення дистанційного обстеження знищених окремих категорій об`єктів нерухомого майна, які розташовані на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси». До Комісії з надання компенсації ОСОБА_1 були подані заяви по наступним об`єктам нерухомого майна:
1. АДРЕСА_3 (3В – 18.12.2025-287658), номер в черзі Реєстра пошкодженого та знищеного майна - 1923;
2. АДРЕСА_4 (3В – 18.12.2025-287662), номер в черзі Реєстра пошкодженого та знищеного майна - 1928;
3. АДРЕСА_2 (3В – 18.12.2025-287654), номер в черзі Реєстра пошкодженого та знищеного майна - 1926;
4. АДРЕСА_5 (3В – 08.01.2026 - 297860), номер в черзі Реєстра пошкодженого та знищеного майна - 2141. 
Наголошуємо, що в зв`язку з великою кількістю заяв щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, поданих до Комісії з надання компенсації в Часовоярській міській територіальній громаді, їх розгляд займає певний час. Комісія з надання компенсації докладає значних зусиль для пришвидшення розгляду зазначених заяв та повідомляє Вам, що їх розгляд, з подальшим розрахунком компенсації буде виконане Комісією з надання компенсації згідно черговості розгляду заяв про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна.».
Отже, вищенаведеним підтверджується те, що відповідачем не заперечується наявність у позивача права власності на вищезазначені квартири, а також надіслання нею заяв про виплату компенсації, оскільки за проведеним дистанційним обстеженням, будівлю за адресою АДРЕСА_6 (де розташовані об`єкти нерухомості належні на праві власності позивачу) було визнано зруйнованою (непридатною для використання за цільовим призначенням та відновлення), складено акт дистанційного обстеження та внесено необхідні відомості до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2025 №815 «Деякі питання проведення дистанційного обстеження знищених окремих категорій об`єктів нерухомого майна, які розташовані на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси».
Слід зауважити, що приписами ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Відповідач надаючи свій відзив на позовну заяву зазначив наступне: - «Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства слід зазначити, що як станом на дату відкриття провадження в справі так і на час її розгляду, згідно з протоколом №71 від 11.03.2026р засідання Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України створеної розпорядженням начальника Часовоярської міської військової адміністрації від 28.07.2023 №89рр, комісія вирішила: погодити в наданні компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України по наступних заявах: ЗВ-18.12.2025-287658 18.12.2025 ОСОБА_1 НОМЕР_1 ; ЗВ-18.12.2025-287654 18.12.2025 ОСОБА_1 НОМЕР_1 ; ЗВ-18.12.2025-287662 18.12.2025 ОСОБА_1 НОМЕР_1 ; 3В – 08.01.2026 – 297860 08.06.2023 ОСОБА_1 2394109288 про що комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України при Часовоярській міській військовій адміністрації від 11.03.2026р були прийняті відповідні рішення про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 відповідно до її заяв. […]. Отже, враховуючи вищенаведені обставини в даній справі, та приймаючи до уваги, що як на дату відкриття провадження (16.03.2026р) так і на час розгляду справи, оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень…[…].».
В якості доказів надання компенсації позивачу за зруйновані та належні їй на праві власності об`єкти нерухомого майна відповідачем були надані: - розпорядження начальника міської військової адміністрації від 11.03.2026 року №84рр; розпорядження начальника міської військової адміністрації від 23.03.2026 року №97рр; витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України реєстраційний номер заяви про надання компенсації в РПЗМ – ЗВ-18.12.2025-287654 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на суму – 1 210 627,30 грн. (дата формування сертифікату 16.03.2026 року; витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України реєстраційний номер заяви про надання компенсації в РПЗМ – ЗВ-18.12.2025-287658 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 на суму – 861 335,10 грн. (дата формування сертифікату 16.03.2026 року; витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України реєстраційний номер заяви про надання компенсації в РПЗМ – ЗВ-18.12.2025-287662 на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 на суму – 859 713,00 грн. (дата формування сертифікату 16.03.2026 року; протокол №71 засідання Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 11.03.2026 серед яких й погодження в компенсації позивачу за заявою ЗВ-18.12.2025-287662 та ЗВ-18.12.2025-287654; рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 11.03.2026 №71-23 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ; рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 11.03.2026 №71-26 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 ; рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 11.03.2026 №71-28 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 ; рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна від 23.03.2026 №74-11 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 (1/4 частка).
Слід зауважити, що позивач звертаючись первинно з даним позовом просила суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, яка полягає у невиконанні обов`язку щодо розгляду заяв на виплату реєстраційні номери в РПЗМ №3В – 18.12.2025-287654, №3В – 18.12.2025 – 287658, №3В – 18.12.2025-287662, №3В – 08.01.2026 – 297860, у порядку та строки визначені ч. 3. ст. 6 ЗУ №2923-IX від 23.02.2023р;
- зобов`язати Часовоярську міську військову адміністрацію Бахмутського району Донецької області після набрання рішенням суду законної сили, забезпечити під час найближчого засідання комісії розглянути заяви на виплату позивача та прийняти рішення за результатами розгляду (реєстраційні номери в РПЗМ №3В – 18.12.2025-287654, №3В – 18.12.2025 – 287658, №3В – 18.12.2025-287662, №3В – 08.01.2026 – 297860).
Після отримання відзиву на позовну заяву, позивач шляхом подання заяви про зміну предмету позову вже просила суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, яка полягає у невиконанні обов`язку щодо розгляду заяв на виплату реєстраційні номери в РПЗМ №3В – 18.12.2025-287654, №3В – 18.12.2025 – 287658, №3В – 18.12.2025-287662, №3В – 08.01.2026 – 297860, у порядку та строки визначені ч. 3. ст. 6 ЗУ №2923- IX від 23.02.2023р.;
- стягнути з Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.
В своїй заяві вона зазначила: - «18.03.2026р. та 25.03.2026р. лише після відкриття провадження у справі №200/1691/26 Відповідачем були розглянуті заяви на виплату Позивача та видано житлові сертифікати. Розгляд заяв на виплату Позивача та видача сертифікатів під час судового розгляду не скасовує того факту, що Відповідач майже три місяці допускав протиправну бездіяльність. Самостійне усунення порушення Відповідачем після звернення до суду тільки підтверджує факт протиправної бездіяльності з боку Відповідача.».
Отже з урахуванням наведеного позивачем не заперечується отримання нею сертифікатів за знищене та належне їй на праві власності нерухоме майно.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до преамбули Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» від 23.02.2023 року №2923-ІХ визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.
Частинами 1-4 статті 3 Закону України №2923 визначено, що для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради (далі - виконавчий орган ради), військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації), як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії.
Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами.
Персональний склад Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації затверджується розпорядчим актом виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту.
У разі необхідності до складу Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації можуть залучатися (за згодою) представники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, експерти, оцінювачі, суб`єкти оціночної діяльності, виконавці окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, представники міжнародних організацій та інші особи.
Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації:
1) надає отримувачам компенсації вичерпну інформацію та консультації з питань отримання компенсації;
2) здійснює розгляд питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, у тому числі:
а) приймає рішення про надання/відмову в наданні компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна;
б) приймає рішення про наявність/відсутність у спадкодавця правових підстав для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, яке надається протягом 30 календарних днів з дня отримання запиту від спадкоємця або нотаріуса, який завів спадкову справу;
3) заслуховує на своїх засіданнях інформацію посадових осіб державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, експертів, оцінювачів, суб`єктів оціночної діяльності, виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, представників міжнародних організацій, інших осіб з питань, що належать до її компетенції;
4) одержує від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності документи та/або інформацію, необхідні для прийняття рішення про надання компенсації (у тому числі з метою поновлення втрачених документів, необхідних для прийняття рішення про надання компенсації);
5) утворює для виконання покладених на неї завдань тимчасові робочі групи (за потреби);
6) проводить наради, здійснює інші заходи та вирішує питання, що належать до її компетенції;
7) виконує інші повноваження, що випливають з покладених на неї завдань.
Частинами 1-2 статті 4 Закону України №2923 визначено, що заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території. Така заява подається під час дії воєнного стану та протягом одного року з дня його припинення або скасування на території, на якій розташований (розташовувався) знищений об`єкт нерухомого майна.
Заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається щодо кожного знищеного об`єкта нерухомого майна окремо.
Заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути подана до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації:
1) в електронній формі - засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;
2) у паперовій формі - через центр надання адміністративних послуг, орган соціального захисту населення або нотаріуса.
Частинами 1-3 та 7 статті 6 Закону України №2923 визначено, що розгляд заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації включає:
1) встановлення наявності/відсутності підстав для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
2) встановлення наявності/відсутності пріоритетного права на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
3) збирання документів та/або інформації, необхідних для прийняття рішення про надання компенсації, шляхом:
а) доступу до відповідних інформаційно-комунікаційних систем державної та комунальної форм власності та отримання документів та/або інформації з них;
б) витребовування від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності документів та/або інформації (у тому числі з метою поновлення втрачених документів, необхідних для прийняття рішення про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна) (за необхідності);
в) витребовування від отримувача компенсації оригіналів документів, визначених частиною сьомою статті 4 цього Закону, для засвідчення вірності поданих копій, у разі якщо такі документи (відомості з таких документів) відсутні в осіб, визначених підпунктом "б" цього пункту, та в інформаційно-комунікаційних системах державної та комунальної форм власності.
Вимоги абзацу першого цього підпункту не поширюються на випадки, якщо вірність копій документів, які додаються до заяви, засвідчено адміністратором центру надання адміністративних послуг, посадовою особою органу соціального захисту населення, нотаріусом, яким прийнято заяву про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Копії документів, визначені частиною сьомою статті 4 цього Закону, можуть бути нотаріально засвідчені та завантажені нотаріусом до Реєстру пошкодженого та знищеного майна або до іншої інформаційно-комунікаційної системи державної форми власності, що взаємодіє з Реєстром пошкодженого та знищеного майна. На електронні копії таких документів, що завантажуються до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, нотаріус накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У такому разі оригінал відповідного документа не вимагається.
Вимагання надання (отримання) документів (відомостей з таких документів), визначених абзацом першим цього підпункту, отримувачем компенсації самостійно забороняється;
4) забезпечення проведення обстеження об`єкта (крім випадків його проведення до розгляду заяви);
5) прийняття рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
6) у разі прийняття рішення про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна шляхом видачі житлового сертифіката - виготовлення житлового сертифіката з використанням Реєстру пошкодженого та знищеного майна та направлення його заявнику:
а) в електронній формі - засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або на адресу електронної пошти;
б) у паперовій формі - на поштову адресу, зазначену заявником, у разі подання заяви у паперовій формі та відсутності електронної пошти.
За зверненням заявника центр надання адміністративних послуг, орган соціального захисту населення або нотаріус виготовляє копію житлового сертифіката у паперовій формі (у роздрукованому вигляді).
Строк розгляду заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації не повинен перевищувати 30 календарних днів з дня подання заяви.
За рішенням Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації строк розгляду заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути продовжено на 30 календарних днів, якщо знищений об`єкт нерухомого майна знаходиться на території територіальної громади, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій.
Рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна підлягає затвердженню рішенням виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту протягом п`яти календарних днів з дня прийняття Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації такого рішення.
Копія рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна завантажується посадовою особою виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту до Реєстру пошкодженого та знищеного майна протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття.
В даному випадку, судом було встановлено, про що зазначено в описовій частині даного рішення, що відповідач погодив в наданні компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України по об`єктах нерухомості належних на праві власності позивачу, а позивач в свою чергу не заперечує отримання нею сертифікатів за знищене та належне їй на праві власності нерухоме майно.
В даному випадку, позивач не погоджується з тим та вважає протиправну бездіяльність відповідача в частині розгляду її заяв від 18.12.2025 року в частині погодження їй компенсації тільки – 11.03.2026 року, тобто з пропуском розгляду заяв 30 днів.
З урахуванням наведеного, позивач просить суд також стягнути з Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області на свою користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 
Дана позиція позивача вмотивована наступним: - «Протиправна бездіяльність Відповідача тривала майже три місяці. Весь цей час Позивач, маючи статус внутрішньо переміщеної особи (докази наявні в матеріалах справи), перебував у стані глибокої психологічної напруги та побутової невлаштованості. Відсутність можливості придбати власне житло змусила Позивача пристосовуватися до чужого побуту, що спричинило постійне відчуття нестабільності, приниження гідності через неможливість забезпечити себе власним житлом та глибоке розчарування в діях державних органів. Очікування розгляду заяв на виплату і отримання житлових сертифікатів в умовах нестабільного курсу валют та зростання цін на ринку нерухомості (доказ додається) спричинило у Позивача відчуття безпорадності. Розуміння того, що купівельна спроможність майбутніх сертифікатів щодня зменшується (зазначене підтверджується розрахунками в таблиці 1), призвело до стану постійного стресу, емоційного виснаження та відчуття несправедливості з боку держави. Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, має поважний вік, не працює, а тому не має можливості придбати житло на додаткові кошти отримані шляхом кредитування. Джерелом доходу є пенсія по інвалідності, виплати ВПО та виплати у зв`язку із втратою годувальника. Зазначені кошти кожного місяця йдуть на забезпечення першочергових потреб для існування (їжа, одяг, побутові речі). У зв`язку з цим для придбання власного житла за житлові сертифікати, Позивачем було прийнято рішення розглядати нерухомість на вторинному ринку. Сума житлового сертифіката зафіксована у національній валюті (гривні). Водночас ринок нерухомості в Україні (особливо вторинний ринок) фактично прив`язаний до іноземної валюти (долара США).».
В даному випадку позивач в якості доказів наводить розрахунок курсу національної валюти до іноземної станом на дату подання нею заяв про компенсацію та станом відповідно на дату отримання сертифікатів на знищене нерухоме майно належне їй на праві власності.
Слід зауважити, що інших доказів щодо стягнення моральної шкоди позивачем на адресу суду не надано.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Приписами статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Разом з тим, слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49).
Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52).
Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).
У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу статті 1173 Цивільного кодексу України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України) (п. 57).
Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Із зазначеного слідує, що першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.
Поняття доказів наведено у статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.
Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.
Із врахування вищезазначених правових норм, суд зазначає, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.
Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.
Суд, досліджуючи матеріали справи, встановив, що позивач, зазначаючи про моральні страждання, не обґрунтував належним чином взаємозв`язок цього факту з діями відповідача окрім як із зазначенням різниці курсу національної валюти до іноземної.
Зважаючи на те, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують заподіяння їй сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, та не доведено причинно-наслідковий зв`язок з предметом позову, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
В даному випадку, основна позовна вимога позивача в частині - визнати протиправною бездіяльність Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, яка полягає у невиконанні обов`язку щодо розгляду заяв на виплату реєстраційні номери в РПЗМ №3В – 18.12.2025-287654, №3В – 18.12.2025 – 287658, №3В – 18.12.2025-287662, №3В – 08.01.2026 – 297860, у порядку та строки визначені ч. 3. ст. 6 ЗУ №2923- IX від 23.02.2023 року задоволенню теж не підлягає, оскільки відповідачем було здійснено надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна належні на праві власності позивачці, тобто відповідачем самостійно було виправлено підстави для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.
В свою чергу, варто зауважити, що у відповідності до приписів п.23 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Приписами ч.1 та ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Приписами ч. 2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;
[…].
10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;
[…].
Частина 3 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Частина 4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 16.03.2026 року позивача було звільнено від сплати судового збору, таким чином суд дійшов до висновку, що підстави для розподілу судового збору в даній справі відсутні. 
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Керуючись приписами ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 травня 2026 року.
Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.О. Голошивець