САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2195/26 
Провадження №3/726/378/26 
Категорія 146 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , що працює електромонтером оперативно-виїздної бригади 2 групи з суміщення професії водія в Чернівецькій дільниці Чернівецького регіону електричних мереж АТ «Чернівціобленерго», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
У С Т А Н О В И В:
Згідно із даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 686530 від 07.06.2026, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП: «07 червня 2026 року о 14:15 в м. Чернівцях по вул. Василя Стефаника, 54 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_2 , при роз`їзді із зустрічним транспортним засобом (зі слів водія) не дотримався безпечного інтервалу та безпечної дистанції та допустив наїзд на електроопору № 36/16, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б» та п. 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та повідомив, що того дня керував транспортним засобом Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_2 , під час виконання посадових обов`язків, відповідно до шляхового листа. Вказує, що у цей час назустріч рухався інший транспортний засіб – джип червоного кольору, який створив аварійну обстановку та змусив його реагувати на виявлену небезпеку з метою уникнення лобового чи бокового зіткнення. Зазначив, що не мав реальної можливості діяти інакше, окрім як зміститися ліворуч, що і спричинило з`їзд у кювет. Просив закрити провадження у справі. Додатково підтримав письмові пояснення, підготовлені захисником.
Захисник Сондей Я.А. просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Додатково зупинилася на обставинах, викладених у письмових поясненнях.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисницю Сондей Я.А., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу таких висновків.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).
Згідно із положеннями п. 2.3 «б» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Цей пункт Правил дорожнього руху передбачає, що саме водій транспортного засобу зобов`язаний вибирати безпечний інтервал чи дистанцію виходячи з конкретної дорожньо-транспортної та метеорологічної ситуації. 
Правилами дорожнього руху передбачено, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху. Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;
Тобто водій, враховуючи дорожню обстановку, під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом, зобов`язаний враховувати наявність перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивність і рівень організації дорожнього руху та дотримуватися безпечної дистанції та інтервалу.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) – це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Як вбачається із змісту диспозиції ст.124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується такими елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.
З наведених обставин можна зробити висновок, що ключовим питанням у справі є не сам факт пошкодження автомобіля та електроопори, а наявність чи відсутність порушення ОСОБА_1 вимог ПДР і причинного зв`язку між його діями та наслідками, що є обов`язковими елементами складу правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На доведення вини  ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та відповідно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 686530 від 07.06.2026, який лише містить виклад суті і обставин вчиненого правопорушення та відповідну кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, долучено схему місця ДТП від 07.06.2026 та пояснення водія і свідка.
У схемі ДТП зафіксовано дорожню обстановку, місце зіткнення, розташування транспортного засобу та електроопори, напрямок руху іншого авто, а також пошкодження, яких зазнав вантажний автомобіль, яким керував ОСОБА_1 .
У своїх письмових поясненнях, наданих на місці події та підтриманих у судовому засіданні, ОСОБА_1 не заперечив, що 07.06.2026 керував автомобілем Mitsubishi L200 зі сторони ОСОБА_2 в сторону Чорнівки по вул. Стефаника. Назустріч рухався джип червоного кольору, щоб уникнути зіткнення звернув автомобіль на якому рухався ліворуч в кювет, внаслідок чого пошкодив ліву сторону автомобіля, вчинивши зіткнення з електроопорою.
Свідок ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначив, що 07.06.2026 їхав з міста в сторону Чорнівки на машині Mitsubishi L200, водієм якої був ОСОБА_1 . Назустріч їхала машина джип червоного кольору, щоб уникнути зіткнення водій звернув автомобіль та через це вилетіли в кювет і зіткнулися із електроопорою. Машина яка їхала назустріч залишила місце пригоди.
Склад адміністративного правопорушення передбачає комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбачає систему ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення. Вона містить у собі передусім такі ознаки, як: власне протиправне діяння (дія чи бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між протиправним діянням і шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, спосіб та засоби вчинення правопорушення.
Органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути доведено не тільки сам факт вчинення протиправної дії та її наслідків, але й причинний зв`язок між діяннями конкретної особи та шкідливими наслідками, що настали.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Умовою для настання адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.
Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження обставин, викладених у протоколі, органом, який склав протокол, долучено лише схему місця дорожньо-транспортної пригоди та пояснення ОСОБА_1 та свідка, особи, яка перебувала разом із ним у автомобілі.
Водночас зазначені матеріали не містять відомостей, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку об`єктивно підтверджували факт і обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Інспектор поліції належним чином не з`ясував та не зафіксував усі фактичні обставини. Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину факт порушення ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху. Зазначено, що ОСОБА_1 «при роз`їзді із зустрічним транспортним засобом (зі слів водія) не дотримався безпечного інтервалу та безпечної дистанції». Натомість поліцейський не встановив зустрічний транспортний засіб і не навів об`єктивних доказів порушення інтервалу або дистанції, а висновок про порушення ПДР не може ґрунтуватися лише на припущеннях.
Відповідно до ПДР України дорожня обстановка – сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (куди входить наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Тобто, водій повинен заздалегідь прогнозувати поведінку інших учасників дорожнього руху, а також повинен своєчасно встигати реагувати на зміну ситуації, що склалася, в процесі керування транспортними засобами.
У схемі місця дорожньо-транспортної пригоди лише зазначено напрямок руху іншого транспортного засобу, однак не відображено його траєкторію руху, розташування відносно автомобіля ОСОБА_1 , відстань між транспортними засобами під час роз`їзду, ширину проїзної частини, а також інші дані, які б дозволяли встановити факт недотримання безпечного інтервалу чи дистанції. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про особу водія зустрічного транспортного засобу, його пояснень або інших доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху.
Особливої уваги заслуговує і те, що як ОСОБА_1 , так і свідок ОСОБА_4 , під час фіксації ДТП надали пояснення про те, що причиною з`їзду автомобіля в кювет став саме виїзд назустріч червоного автомобіля, водій якого створив аварійну ситуацію.
За таких обставин висновок про наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху є передчасним та не підтверджується належними і допустимими доказами. 
Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд відзначає, що вони не в повній мірі узгоджуються між собою та не розкривають механізм дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце, більше того не можуть свідчити про те, що така пригода трапилася саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 «б» та п. 13.1 ПДР, а також, що між порушенням яких та настанням дорожньо-транспортної пригоди наявний причинний зв`язок.
Наявні у матеріалах справи докази є суперечливими, неповними та неузгодженими між собою, а сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до загальних засад провадження у справах про адміністративні правопорушення, тлумачаться на її користь.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Обов`язково варто наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі у судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності.
У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи не доведено «поза розумним сумнівом» порушення  ОСОБА_1 вимогп. 2.3 «б» та п. 13.1 ПДР,які б перебували у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, докази, надані на підтвердження вини останнього викликають розумні сумніви, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.
На підставі наведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 9, 27, 34-35, 40-1, 124, 247-249, 251-252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП – закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя	С. А. Асташев