КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2026 року м. Київ справа №320/51305/25
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною та нечинною Інструкції від 10.04.2009 № 170 в частині та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
-визнати протиправною та нечинною Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджену Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170, в частині переліку документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби для звільнення у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану) (підпункт 13 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України);
-зобов`язати Міністерство оброни України привести Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджену Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170, у відповідність до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із врахуванням висновків суду.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що норми Наказу Міністерства Оборони України від 10.04.2009 р. № 170 суперечать ЗУ«Про військовий обов`язок і військову службу». 
Згідно формулювань ЗУ«Про військовий обов`язок і військову службу» право на звільнення виникає за сукупності таких умов:
- військовослужбовець утримує трьох чи більше дітей;
- вік принаймні 3 з дітей не перевищує 18 років;
-військовослужбовець не має заборгованості зі сплати аліментів або така заборгованість не перевищує суму платежів за три місяці.
У свою чергу, оскаржуваним Наказом не передбачено можливість військовослужбовцями, які утримують 3 і більше дітей віком до 18 років, звільнитись з військової служби у випадках:
- коли аліменти сплачуються за судовим рішенням за відкритим виконавчим провадженням і відсутністю заборгованості більше ніж за 3 місяці;
- коли аліменти сплачуються за судовим рішенням в добровільному порядку без відкриття виконавчого провадження;
- коли утримання здійснюється добровільно без звернення до суду та укладення договору з іншим з батьків.
У наведених випадках військовослужбовець також має право на звільнення, проте, оскаржуваним Наказом не передбачено можливість подання відповідних документів, що підтверджують утримання 3 і більше дітей, а відтак фактично оскаржуваний Наказ позбавляє таких військовослужбовців можливості скористатись правом на звільнення з військової служби, що суперечить нормам ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні.
На підставі ст.ст. 194,205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Судом встановлено, що позивач є військовослужбовцем, капітаном, старшим бортовим інженером-інструктором авіаційного загону транспортної авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України, має трьох неповнолітніх дітей на утриманні та не має заборгованості зі сплати аліментів.
Позивачем 03.09.2025 подано командиру транспортної авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 рапорт на звільнення з військової служби на підставі абз. 5 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років та відсутністю заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
До рапорту було подано документи: свідоцтва про народження дітей, рішення суду про розірвання шлюбу, свідоцтво про шлюб (новий), довідку з ДВС про відсутність заборгованості зі сплати аліментів, рішення виконавчого комітету міської ради про участь у вихованні дітей, рішення суду про визначення місця проживання двох дітей, витяги з ДРАЦСу громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та довідку ОСББ про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за однією адресою з позивачем.
Рапорт був погоджений Військовою частиною НОМЕР_1 та направлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого прийняття рішення.
ІНФОРМАЦІЯ_1 не було погоджено матеріали щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби, що підтверджується листом від 01.10.2025 № 193/104/1кц/ НОМЕР_2 . 
Підставою непогодження рапорту зазначено, що відсутній повний комплект документів, передбачений п. 13 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (п. 12.11 розділу ХІІ), а саме не вистачає одного з документів: копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або копії рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з одним з батьків, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти, та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дітей на утриманні військовослужбовця відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договору про сплату аліментів на дитину.
Адвокатом в інтересах позивача подано адвокатський запит до відповідача з проханням повідомити про результати розгляду рапорту про звільнення з військової служби ОСОБА_1 . 
Відповідачем на адвокатський запит повідомлено, що командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України прийнято рішення про повернення до Військової частини НОМЕР_1 матеріалів щодо звільнення позивача зі служби у зв`язку з відсутністю повного комплекту документів, передбачених п. 13 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (п. 12.11 розділу ХІІ). 
Позивач, маючи право на звільнення з військової служби, не може реалізувати дане право, оскільки оскаржуваний Наказ вимагає подачі документів, яких позивач не має і не може отримати з об`єктивних причин.
Відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Згідно абз. 5 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану з підстави перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Наказом Міністерства оборони України від 23 липня 2024 року № 495 затверджено зміни до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (Наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування).
Наказ Міністерства оборони України від 23 липня 2024 року № 495 опублікований 02.10.2024 в Офіційному віснику України, 2024, N 84 (02.10.2024), ст. 5099 (далі - Наказ).
Наказом внесено зміни в додаток 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Пунктом 5 додатку 19 до Інструкції затверджено перелік документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, перелік яких визначається частиною 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пп. 13 п. 5 Додатку 19 до Інструкції через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» подаються документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме:
13) у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану):
копія свідоцтва про народження кожної дитини із зазначенням батьківства (материнства) військовослужбовця та/або рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовослужбовця (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовослужбовця виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності);
один з таких документів: копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше), або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, або копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та копії документів, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (копія свідоцтва про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин; копія рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим; копія вироку суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; копія висновку медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо зазначені мати, батько, дід, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; копія рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька);
інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовослужбовця за категорією стягнення (характером зобов`язання) "стягнення аліментів" з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби та їх реєстрації в установленому порядку.
Дослідивши норми ст. 26 ЗУ«Про військовий обов`язок і військову службу» в частині права військовослужбовців на звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану, суд зазначає, що таке право у виникає за умов:
-перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, 
- відсутність у військовослужбовця заборгованості зі сплати аліментів або така заборгованість не перевищує суму платежів за три місяці.
Дослідивши оскаржуваний Наказ, а саме пп. 13 п. 5 Додатку 19 до Інструкції ,судом встановлено, що Наказом не передбачено документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин:
- у випадку, коли аліменти сплачуються за судовим рішенням за відкритим виконавчим провадженням і відсутністю заборгованості більше ніж за 3 місяці;
- у випадку, коли аліменти сплачуються за судовим рішенням в добровільному порядку без відкриття виконавчого провадження;
- у випадку, коли утримання здійснюється добровільно без звернення до суду та укладення договору з іншим з батьків.
Суд звертає увагу, що у зазначених випадках військовослужбовець також має право на звільнення, проте оскаржуваним Наказом не передбачено можливість подання відповідних документів, що підтверджують утримання 3 і більше дітей, а відтак, фактично оскаржуваний Наказ позбавляє таких військовослужбовців можливості скористатись правом на звільнення з військової служби, що суперечить нормам ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За визначенням, наведеним у пункті 18 частини першої статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Оскільки судом встановлено, що Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 р. № 170 в частині переліку документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби для звільнення у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану) (підпункт 13 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України) суперечить Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», то відповідно оскаржуваний наказ підлягає визнанню протиправним та нечинним у відповідній частині, а Міністерство оборони України, у свою чергу, повинно привести Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України у відповідність до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, в підпункті 13 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах 
Відповідно до ч. 9 ст. 264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та не чинним повністю або в окремій його частині.
Згідно до ч. 2 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Беручи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -
в и р і ш и в
Адміністративний позов задовольнити. 
Визнати протиправною та нечинною Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджену Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170, в частині переліку документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби для звільнення у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану) (підпункт 13 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України).
Зобов`язати Міністерство оброни України привести Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджену Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170, у відповідність до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із врахуванням висновків суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.