Справа № 587/5001/25 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Джепи В. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Сумська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Кірілова Ю. В. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Сумська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. За життя нею був складений заповіт від 10 жовтня 1995 року, згідно з яким остання все своє майно заповіла синам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім синів, у ОСОБА_4 є ще донька ОСОБА_3 . Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки (площею 0,9000 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 та площею 0,3700 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0011) та житлові будинки за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4 . Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючих документів ОСОБА_5 , яка була матір`ю ОСОБА_4 та після смерті якої остання успадкувала належне їй майно, на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки, а також розбіжностями в по батькові ОСОБА_5 . Згідно з актом від 17 грудня 1993 року, складеним Підліснівською сільською радою, зі складу двору ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виділено сім`ї ОСОБА_4 незакінчений будівництвом новий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 залишився старий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Підліснівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 22 червня 1993 року №37 «Про приватизацію земельних ділянок на території сільської ради» ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га. Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вказані земельні ділянки знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовими призначеннями: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до довідки Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №07-02-25 від 11 лютого 2025 року, виданої ОСОБА_1 , його бабуся ОСОБА_5 отримала у приватну власність земельні ділянки площею 0,09 га та площею 0,37 га на підставі рішення виконавчого комітету Підліснівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області №37. Однак, в рішенні виконавчого комітету Підліснівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області №37 було невірно вказано по батькові ОСОБА_5 , замість « ОСОБА_6 » зазначено « ОСОБА_7 ». Згідно з довідкою Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №78-02-25 від 21 жовтня 2025 року, громадянка ОСОБА_5 та ОСОБА_5 одна й та ж особа. Різниця у написанні по батькові виникла внаслідок технічної (орфографічної) помилки під час оформлення документів. ОСОБА_5 проживала до 18 червня 1996 року за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього про те, що саме ОСОБА_5 були надані земельні ділянки свідчить і той факт, що саме на них знаходиться належний їй житловий будинок, в якому вона проживала та була зареєстрована. З огляду на вищевикладене розбіжності, які виникли під час перекладу імені та по батькові ОСОБА_5 , підлягають встановленню в судовому порядку, а саме позивач просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та факт передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельних ділянок (площею 0,9000 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 та площею 0,3700 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0011). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Згідно з довідкою №76-05-06 від 23 вересня 2025 року спадкоємицями за законом після ОСОБА_5 є донька — ОСОБА_4 , яка спадщину фактично прийняла шляхом догляду за спадковим майном, утриманням будинку, обробленням земельної ділянки, розпорядження майном померлої. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з довідкою Підліснівської сільської ради Сумського району Сумської області від 21 лютого 2000 року ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після ОСОБА_4 , оскільки проживав з нею в одному будинку. Таким чином, фактично ОСОБА_4 було прийнято спадщину після матері ОСОБА_5 (а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 0,9000 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 та площею 0;3700 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0011), однак за життя спадкові права на вказане майно оформлені не були. ОСОБА_1 також фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , зокрема на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 0,9000 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 та площею 0,3700 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0011 та на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, вважає, що право позивача порушене та підлягає захисту шляхом встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та встановлення факту передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельних ділянок загальною площею 0,46 га згідно з рішенням Підліснівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 22 червня 1993 року №37 «Про приватизацію земельних ділянок на території сільської ради» (п. 21 в Додатку до рішення). А також визнання права власності ОСОБА_1 на будинки за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 0,9000 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 та земельну ділянку площею 0,3700 га за кадастровим номером 5924786300:11:002:0011 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 13 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечували проти позовних вимог, просили їх задовольнити.
Від представника третьої особи Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи, щодо заявлених позовних вимог не заперечують. 
Третя особа державний нотаріус Сумського державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що проживає у АДРЕСА_2 . Зазначила, що її мати та тітка ОСОБА_9 ( ОСОБА_4 ) були сестрами. Тітка жила у АДРЕСА_1 . В повсякденному житті називали тітку ОСОБА_10 , а по документах вона казала, що її звати ОСОБА_11 . Земельні ділянки належали бабі ОСОБА_12 ( ОСОБА_5 ).
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що є пенсіонеркою та сусідкою позивача, проживає в АДРЕСА_3 з 1978 року. Зазначила, що ОСОБА_5 звали ОСОБА_11 , і в документах так було записано. ОСОБА_4 була донькою ОСОБА_5 . Вона працювала разом із нею в колгоспі Дзержинського дояркою, заробітну плату отримували під розпис, тому у списку бачила, що її ім`я було зазначене ОСОБА_11 . У ОСОБА_5 була ще одна донька ОСОБА_14 . ОСОБА_5 проживала у АДРЕСА_1 . Знайома вона з нею з того часу, як та купила будинок. Земельні ділянки надавались з будинком. Після смерті ОСОБА_5 її донька ОСОБА_4 продовжила господарювати і стала єдиним спадкоємцем домоволодіння, після її смерті позивач продовжив господарювати у будинках по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 . Ці будинки не поділені парканом, а складають одне, спільне домоволодіння.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що є сусідкою сторін, до 1963 року проживала з батьками. Потім переїхала в іншу місцевість, але часто приїжджала до батьків. Знала, що ОСОБА_5 звати ОСОБА_11 . У неї було дві доньки: ОСОБА_4 , ім`я відоме як ОСОБА_11 , та ОСОБА_16 . Земельна ділянка надавалась ОСОБА_5 . Після її смерті в будинку проживала менша донька ОСОБА_4 , а потім її син ОСОБА_17 . 
Аналогічні пояснення надала свідок ОСОБА_18 .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, відповідачів, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була матір`ю спадкодавиці ОСОБА_4 (а.с. 105-107).
Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копіями паспорта, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 101-102, 108).
На праві власності ОСОБА_4 належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 08 серпня 1995 року, виданим Підліснівською сільською радою на підставі рішення Підліснівської сільської ради від 24 січня 1995 року, реєстровий номер №1057 (а.с. 120).
За життя 10 жовтня 1995 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону матиме право, заповідала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках (а.с. 104).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 103), після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.
Як вбачається з копії спадкової справи № 966/2000, заведеної після померлої ОСОБА_4 , до державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_19 , кожний з них фактично прийняв спадщину після смерті матері. Від ОСОБА_1 та ОСОБА_20 надійшли заяви про те, що хоч вони фактично і прийняли спадщину, але юридично оформляти її не бажають. Заповіт у спадковій справі відсутній. 20 жовтня 2000 року та 30 листопада 2000 року державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 4,52 га та акції сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Підліснівське», реєстровий № 4471 та реєстровий №5435 (а.с. 150-153). 
Згідно з Актом від 17 грудня 1993 року зі складу колгоспного двору ОСОБА_5 виділено сім`ї ОСОБА_4 незакінчений будівництвом новий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 залишився старий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 111).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 118), після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. 
Згідно з відомостями Сумської районної державної нотаріальної контори №1492/01-16 від 26 грудня 2025 року станом на 26 грудня 2025 року спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не заводилась, свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_5 не видавалися (а.с. 155).
Відповідно до довідки Підліснівської сільської ради Сумського району Сумської області від 21 лютого 2000 року ОСОБА_4 дійсно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до дня її смерті. Її син ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, проживав з нею в одному будинку на час та після смерті матері. Заповіт від імені ОСОБА_4 в Підліснівській сільській раді не посвідчувався (а.с. 110).
З довідки Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №76-05-06 від 23 вересня 2025 року вбачається, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_5 була зареєстрована одна в житловому будинку. Спадкоємицею за законом є її донька ОСОБА_4 , яка спадщину фактично прийняла шляхом догляду за спадковим майном, утриманням будинку, обробленням земельної ділянки, розпорядженням майном померлої. Заповіт від імені ОСОБА_5 в селищній раді не посвідчувався (а.с. 119).
З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 сформовано земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 (а.с. 124).
З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 сформовано земельну ділянку площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5924786300:11:002:0011 (а.с. 125).
З довідки Архівного відділу Сумської районної військової адміністрації Сумської області №97/04-01 від 14 лютого 2025 року та довідки Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №07-02-25 від 11 лютого 2025 року вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Підліснівської сільської Ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 22 червня 1993 року №37 «Про приватизацію земельних ділянок на території сільської ради» ОСОБА_5 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га, в тому числі під забудову 0,02 га (а.с. 122, 126).
Степанівська селищна рада підтверджує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , по батькові якої в різних документах зазначено як « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_21 », є одна і та сама особа. Різниця у написанні по батькові виникла внаслідок технічної (орфографічної) помилки під час оформлення документів. ОСОБА_5 проживала до 18 червня 1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №78-02-25 від 21 жовтня 2025 року (а.с. 123).
Постановою державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В. І. № 779/02-31 від 31 липня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на земельні ділянки та невідповідністю даних у документах на житлові будинки (а.с. 105-107). 
За життя ОСОБА_5 набула право власної на земельні ділянки на підставі рішення Підліснівської сільської ради № 37 від 22 червня 1993 року, проте державний акт на право власності не оформила.
Документи, що посвідчували право на земельну ділянку, були визначені статтею 23 ЗК України 1993 року. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за №19-52.
Пунктом 3 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчувалося самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки. Згідно з пунктом 7 Перехідних Положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності таких юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя набула право власності на землю загальною площею 0,46 га за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до складу спадщини, але належним чином його не оформила. Після смерті матері ОСОБА_4 прийняла спадщину, в тому числі і на вказану земельну ділянку, але за життя правовстановлюючі документи не отримала. Після її смерті спадщину прийняв син ОСОБА_1 фактом проживання з матір`ю за одною адресою. Із вказаної земельної ділянки сформовано земельні ділянки площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 та площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5924786300:11:002:0011.
Тому вимоги позивача про визнання за ним права власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування після смерті своєї матері є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ним права власності на сформовані земельні ділянки.
Також постановоюдержавного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В. І. від 31 липня 2025 року № 779/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що в спадковій справі наявні документи, в яких зазначена різна інформація про те, хто саме проживав разом з померлою на час відкриття спадщини, та містяться розбіжності у документах щодо ім`я та по-батькові спадкодавиць (а.с. 105-107). 
Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених чітким переліком. Згідно з ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. 
Встановлення факту родинних відносин та усунення розбіжностей в документах імені та по-батькові також підтверджуються:
- свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 , де зазначено її по-батькові « ОСОБА_6 » (а.с. 118).
- довідкою Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №76-05-06 від 23 вересня 2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті була зареєстрована одна, спадщину прийняла її донька ОСОБА_4 шляхом догляду за спадковим майном, утриманням будинку, обробленням земельної ділянки, розпоряджанням майном померлої (а.с. 119).
- довідкою Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області №78-02-25 від 21 жовтня 2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , по батькові якої в різних документах зазначено як « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_21 », є одна і та сама особа. Різниця у написанні по батькові виникла внаслідок технічної (орфографічної) помилки під час оформлення документів (а.с. 123).
- свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , де в графі мати зазначено ОСОБА_22 (рос.) (а.с. 112, 114).
- свідоцтвом на право власності на житловий будинок, яке видане на ім`я ОСОБА_22 (рос.) (а.с. 120).
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що помилка у написанні імені та по батькові сталася у зв`язку з перекладом прізвища з російської мови на українську мову та внаслідок технічної (орфографічної) помилки під час оформлення документів.
Встановлення факту родинних відносин між померлою ОСОБА_5 та померлою ОСОБА_4 та встановлення факту передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельних ділянок загальною площею 0,46 га необхідне для розпорядження позивачем спадковим майном, оскільки постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4 . 
Тому суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).
Таким чином, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому за позивачем необхідно визнати власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,9000 га з кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 та земельну ділянку площею 0,3700 га з кадастровим номером 5924786300:11:002:0011 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 258,259, 263-265 ЦПК України, ст. 1261, 1268, 1270 ЦК України суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити факт передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельних ділянок загальною площею 0,46 га на підставі рішення Підліснівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області №37 від 22 червня 1993 року «Про приватизацію земельних ділянок на території сільської ради». 
Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,9000 га з кадастровим номером 5924786300:11:002:0010 та земельну ділянку площею 0,3700 га з кадастровим номером 5924786300:11:002:0011 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         І. Г. Вортоломей