Справа № 484/1035/26
Провадження № 3/484/421/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
29.05.2026 року   м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Паньков Д.А., розглянувши матеріали, які надійшли до суду 02.03.2026 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП, 
У С Т А Н О В И В:
27.02.2026 року о 11:06 год. в м. Первомайськ Миколаївської області, по вул. Богопільська, біля будинку № 84, ОСОБА_1 , керував автомобілем «MG», д.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліда шкіра обличчя, тремтіння кінцівок рук, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі Первомайського ПЦМБЛ відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП. 
В судове засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Халупко С.В., надав письмові пояснення, в яких просив суд закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, вказуючи, що у протоколі відсутні будь які відомості щодо підстав зупинення транспортного засобу. Також, додані до протоколу відеозаписи не є безперервними, та на них не зафіксовано порушення ОСОБА_1 ПДР України, а тому, на переконання сторони захисту, не є допустимим доказом. Крім того, на думку захисника, всі матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 зібрані з грубим порушенням процедур та його прав і не можуть свідчити про його вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні.
Дослідивши матеріали справи вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи: відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та доданими до протоколу відеозаписами, на яких зафіксовано факт керування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності автомобілем в час зазначений у протоколах, її відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а також підтвердження вживання наркотичних засобів.
У свої письмових поясненнях захисник стверджував, що додані до протоколу відеозаписи не є безперервними, та на них не зафіксовано порушення ОСОБА_1 ПДР України, а тому не є допустимим доказом. При цьому, всі матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 зібрані з грубим порушенням процедур та його прав і не можуть свідчити про його вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні.
Однак, дане твердження захисника суперечить вимогам діючого законодавства та є наслідком невірного тлумачення норм права виходячи з наступного.
З оглянутих судом відеозаписів, зроблених під час зупинки водія ОСОБА_1 та подальшого складання відносно нього протоколу вбачається, що останній дійсно керував транспортним засобом. Працівником поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився. Більш того, на відео чітко видно, що ОСОБА_1 особисто підтвердив, що вживав наркотичних засіб «канабіс» деякий час тому. Також, працівником поліції було повідомлено водію, що відносно нього буде складено протокол саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи, останній вказав, що перед тим як сісти за кермо автомобіля вживав наркотичні речовини, а саме: «Маріхуану». Свою вину визнав повністю.
Вказані пояснення містять особистий підпис ОСОБА_1 .
Також, захисник вказував, що додані до протоколу відеозаписи не є безперервними, а тому, на переконання сторони захисту, не є допустимим доказом.
Однак, дане твердження суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.
Так, згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відео щодо обставин відмови від проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння носить ініціативний характер і посилання захисника на те, що такий відеозапис був здійснений не безперервно є необґрунтовані.
При цьому, той факт, що фіксація правопорушення здійснювалась не безперервно та має декілька окремих відеофайла, в даному випадку, не є вирішальним фактором для визнання їх неналежними та недопустимими доказами і встановлення відсутності вини  ОСОБА_1  у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки не спростовує висновків суду, отриманих при дослідженні інших письмових доказів. 
Також, твердження захисника, стосовно того, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а тому не можуть спростовувати правомірності спірної постанови.
Крім того, законність дій працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не входять до предмету доказування у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. 
Згідно п. 1.3. та п. 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п. 2,5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Згідно п.1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно п. 2.9 а) ПДР України  водієві забороняється, зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, а вина водія у вчиненому правопорушенні повністю підтверджується дослідженими судом матеріалами провадження.
За наведених обставин слід визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі, передбаченому ст. 130 ч. 1 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
На підставі ст. 40-1 КУпАП слід стягнути з нього судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 124, 130 ч. 1 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та піддати його стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Роз`яснити, що на підставі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:  подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;  витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївсько апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: