ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10306/19 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ДПС України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

Рух справи.
10.06.2019 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна фіскальна служба України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.03.2019 № 0234751206 про застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість на загальну суму 103846,18 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення є протиправним, оскільки вказана перевірка була повторна, тобто 28.11.2017 контролюючим органом вже було проведено камеральну перевірку позивача щодо своєчасної реєстрації податкових накладних та/або розрахунків в ЄРПН за період з 01.01.2017 по 27.03.2017, за результатами якої був складений акт перевірки від 28.11.2017 №4475/28-10-41-06/39835779 і на підставі цього акту перевірки вже приймалося податкове повідомлення рішення від 15.12.2017 №0011774106 про застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 385939,24 грн, з яким позивач не погодився та оскаржив до суду, і на день подачі позову було відкрите провадження у справі №826/5272/18. 
Внаслідок ліквідації Окружного адміністративного суду вказана справа надійшла 04.04.2024 на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 замінено відповідача з Головного управління ДФС у м.Києві на Головне управління ДПС в м.Києві. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 р. у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог та не підтвердженість їх належними, достатніми та допустимими доказами. 
Позивач, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. 
Зокрема, апелянт зазначив, що не згоден з висновками суду першої інстанції, оскільки наполягає, що відповідач порушив норми Податкового кодексу України щодо проведення камеральної перевірки.
Крім того, апелянт зазначив, що не згоден з заміною відповідача, оскільки перевірку проводила державна фіскальна служба України в Києві процедура ліквідації якої незавершена.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після надходження справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою від 24.11.2025 слухання справи призначено у порядку письмового провадження.
З поважних причин розгляд справи продовжувався. 
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи. 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи» зареєстроване як юридична особа 12.06.2015, код ЄДРПОУ 39835779; види економічної діяльності: 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний).
22.02.2019 контролюючим органом проведено камеральну перевірку Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за період, з січня 2017 року по червень 2017 року, за результатами якої складено акт від 22.02.2019 № 1946/26-05-12006-16/39835779.
Перевіркою встановлено та в акті перевірки зафіксовано порушення позивачем термінів реєстрації 351 податкових накладних із затримкою від 5 календарних днів до 58 календарних днів, чим порушено пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
На підставі акту перевірки від 22.02.2019 № 1946/26-05-12006-16/39835779 ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 20.03.2019 № 0234751206 про застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість на загальну суму 103846,18 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку.
Рішенням ДФС України від 27.05.2019 №24222/6/99-99-11-06-01-28 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.
Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Згідно пунктів 76.1. та 76.2. статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Згідно пункту 86.2. статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пункт 201.1 ПК України встановлює, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Судом встановлено, що згідно з актом перевіркою встановлено факти несвоєчасної реєстрації позивачем 351 податкових накладних (розрахунків коригування), перелік яких наведено в акті перевірки ГУ ДФС у м. Києві від 22.02.2019 № 1946/26-05-12006-16/39835779, із затримкою у строки від 5 до 58 календарних днів.
Зі змісту позову слідує, що позивач не заперечує факту того, що податкові накладні ним зареєстровані в ЄРПН з порушенням строків, визначених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Висновки суду.
Матеріалами справи підтверджено, що цей позов обгрунтовано тим, що перевірка вказаного періоду з приводу реєстрації конкретних податкових накладних вже проводилась, через що оскаржує спірне податкове повідомлення-рішення.
Апелянт наголошує, що ця перевірка була проведена повторно, оскільки 28.11.2017 Офісом великих платників податків ДФС України вже було проведено камеральну перевірку позивача щодо своєчасної реєстрації податкових накладних та/або розрахунків в ЄРПН за період, з 01.01.2017 по 27.03.2017 та за результатами якої був складений акт перевірки від 28.11.2017 №4475/28-10-41-06/39835779 і на підставі цього акту перевірки було прийнято податкове повідомлення рішення від 15.12.2017 №0011774106 про застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 385939,24 грн, з яким позивач не погодився та оскаржив до суду. 
Проте, аналізуючи зміст акту перевірки Офісу великих платників податків ДФС України від 28.11.2017 №4475/28-10-41-06/39835779 та акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві від 22.02.2019 № 1946/26-05-12006-16/39835779, суд першої інстанції робить висновок, що контролюючими органами проведено камеральну перевірку стосовно різних податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних Державного підприємства «КиївГазЕнерджи», зареєстрованих в ЄРПН з порушенням граничних термінів їх реєстрації.
І ця обставина підтверджена належними доказами і апелянтом не спростована.
Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо необгрунтованості позовних вимог.
За таких обставин відсутні правові підстави для визнання оскаржуваного податкового повідомлення рішення протиправним.
Крім того, заміна сторони у справі також вчинена судом першої інстанції відповідно до норм КАС України.
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДПС України, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель 

В.В. Файдюк