ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/2271/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:  Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 (суддя Дичко В.О.)
у справі № 904/2271/25 
За позовом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” 
про стягнення 48 731,83 грн
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” про стягнення 4 842 365,44 грн, у тому числі основної заборгованості в сумі 4 793 633,61 грн, 3% річних у сумі 24 704,45 грн та інфляційних втрат у сумі 24 027,38 гривень. Судові витрати просив покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 30.09.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" про закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 4 793 633,61 грн., викладене в додаткових поясненнях (вх. № 38901/25 від 08.09.2025), з урахуванням додаткових пояснень (вх. № 41103/25 від 22.09.2025) задоволено. Провадження у справі № 904/2271/25 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" в частині стягнення основної заборгованості в сумі 4 793 633,61 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 у справі № 904/2271/25 позовну заяву Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” про стягнення 48 731,83 грн. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” 41 945,96 грн (сорок одна тисяча дев`ятсот сорок п`ять гривень 96 копійок), у тому числі інфляційні втрати в сумі 24 027,38грн (двадцять чотири тисячі двадцять сім гривень 38 копійок), 3% річних у сумі 17 918,58 грн (сімнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 58 копійок), судовий збір у сумі 503,35 грн (п`ятсот три гривні 35 копійок). У задоволенні позовної заяви, в частині стягнення 3% річних у розмірі 6 785,87 грн. відмовлено. 
Не погодившись з вказаним рішенням Приватним акціонерним товариством “Національна енергетична компанія “Укренерго” подано апеляційну скаргу, згідно якої просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 у справі № 904/2271/25 скасувати в частині незадоволених позовних вимог 3% річних у розмірі 6 785,87 грн., в інший частині рішення суду – залишити без змін. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом безпідставно відмовлено позивачу у відшкодуванні компенсаційних нарахувань передбачених частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, що позбавляє Позивача законної можливості отримати відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Пунктом 6.2 Договору передбачено, що Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду, згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1. платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2. платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3. платіж – до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Кожен плановий платіж є окремою частиною грошового зобов`язання, строк виконання якої визначений договором. Прострочення щодо планових платежів виникає з моменту пропуску строків, визначених пунктом 6.2 Договору, незалежно від того, коли буде визначено фактичний обсяг наданих послуг або здійснено остаточний розрахунок відповідно до пункту 6.4 Договору. Остаточний розрахунок за фактично надані послуги не скасовує та не замінює обов`язку своєчасної сплати планових платежів. Несплата планових платежів у визначені календарні дати утворює прострочення грошового зобов`язання, з яким закон безумовно пов`язує обов`язок боржника сплатити інфляційні втрати та три відсотки річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 у справі № 904/2271/25 24 у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Наказом НЕК “Укренерго” № 549 від 03.10.2023 “Про затвердження умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії” затверджено умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії.
01 січня 2024 року між Приватним акціонерним товариством “Національна енергетична компанія “Укренерго” (далі – оператор системи передачі, ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” (далі – користувач системи передачі, користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії, умови якого затверджено наказом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” від 03.10.2023 № 549, нові умови договору затверджено наказом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” від 07.06.2024 № 343 (далі – Договір).
Відповідно до пункту 1.1 Договору цей Договір є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі (користувач). Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.
На підставі пункту 1.2 Договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП), від 14 березня 2018 року № 309 та є однаковими для всіх користувачів.
Згідно з пунктом 2.1 Договору за цим Договором ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього Договору.
Послуга, яка надається за цим Договором, згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010) має код: 35.12. 
На підставі пункту 2.2 Договору сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, КСП, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.
Згідно з абзацами 1-3 пункту 4.1 Договору планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://uа.еnergу/.
Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті в євро/МВт*год. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному вебсайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середнім курсом гривні до євро Національного банку України за розрахунковий період надання послуги.
Згідно з пунктом 4.3 Договору ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.
На підставі пункту 5.1 Договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги.
Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних адміністратора комерційного обліку (далі – АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.
Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.
Згідно з пунктом 6.1 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.
Відповідно до пункту 6.2 Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:
1 платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
2 платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
3 платіж – до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Згідно з пунктом 6.3 Договору у разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу.
Відповідно до пункту 6.4 Договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі – Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Згідно з пунктом 6.5 Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої послуги відображаються в акті коригування
Згідно з абзацами 7, 8 пункту 6.6 Договору у разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму нарахованої вартості послуги по цьому Договору, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви користувача про повернення надлишку коштів).
За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача. 
Відповідно до пункту 6.7 Договору розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі на банківські рахунки сторін, що зазначені в цьому Договорі.
Згідно з підпунктом 1 пункту 7.1 Договору ОСП має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу.
На підставі підпункту 1 пункту 7.2 Договору користувач має право отримувати від ОСП послугу з дотриманням установлених показників якості надання цих послуг відповідно до глави 2 розділу ХІ КСП.
Згідно з пунктом 9.1 Договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього Договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та законодавства України.
Згідно з підпунктом 2 пункту 9.2 Договору ОСП зобов`язується складати та надавати користувачу акти, рахунки, повідомлення у терміни та у порядку, що визначені в главах 6 та 10 цього Договору.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 9.3 Договору користувач зобов`язується:
- підписувати зі свого боку акти приймання-передачі послуги, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги та повертати ОСП;
- здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з пунктом 10.3 Договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною:
у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником;
у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.
Електронний документ, який направляється стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з моменту набуття документом статусу “Доставлено” у Сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Відповідно до абзацу 1 пункту 10.4 Договору будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі послуги або акт коригування до акта приймання-передачі послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.uа.еnergу/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документа).
Відповідно до пункту 10.6 Договору при підписанні документів електронним підписом використовується сертифікат, виданий кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з пунктом 10.7 Договору сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою). 
Згідно з пунктом 14.1 Договору цей Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. 
Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення.
На виконання умов Договору Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” надало Товариству з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” послуги з передачі електричної енергії за період із січня 2025 року до березня 2025 року, з урахуванням коригування березня 2024 року, на загальну суму 4 793 633,61 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі послуг та актом коригування: № ПРА-0008148 від 31.01.2025 за січень 2025 року на суму 1 601 825,52 грн (із ПДВ); № ПРА-0008700 від 28.02.2025 за лютий 2025 року на суму 1 509 789,72 грн (із ПДВ); № ПРА-0009267 від 31.03.2025 за березень 2025 року на суму 1 681 983,49 грн (із ПДВ); № ПРА_К-0008484 від 05.03.2025 до акта приймання-передачі послуги № ПРА-0002642 від 31.03.2024 згідно з договором від 01.01.2024 № 0535-02041-ПП (з урахуванням акта коригування № ПРА_К-0005280 від 25.06.2024) на суму 34,88 грн (із ПДВ).
Позивачем було виставлено відповідачу на оплату рахунки-фактури: № ПР-0030241/0535-02041-ПП від 15.01.2025 на суму 518 819,52 грн (із ПДВ); № ПР-0030744/0535-02041-ПП від 25.01.2025 на суму 542 310 грн (із ПДВ); № ПР-0031251/0535-02041-ПП від 05.02.2025 на суму 573 129,42 грн (із ПДВ); № ПР-0032282/0535-02041-ПП від 14.02.2025 на суму 527 110,28 грн (із ПДВ); № ПР-0032783/0535-02041-ПП від 25.02.2025 на суму 548 979,34 грн (із ПДВ); № ПР-0033298/0535-02041-ПП від 05.03.2025 на суму 444 575,75 грн (із ПДВ); № ПР-0034338/0535-02041-ПП від 14.03.2025 на суму 564 128 грн (із ПДВ); № ПР-0034844/0535-02041-ПП від 25.03.2025 на суму 545 169,11 грн (із ПДВ); № ПР-0035348/0535-02041-ПП від 04.04.2025 на суму 589 705,99 грн (із ПДВ).
Разом з тим відповідачем не виконано належним чином зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, через що у останнього виникла заборгованість у розмірі 4 793 633,61 грн за період із січня 2025 року до березня 2025 року, з урахуванням коригування березня 2024 року.
Позивачем надіслано відповідачу вимогу про виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії вих.№01/10728 від 20.02.2025, в якій зазначив, що ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» не здійснило оплату за надані послуги. Станом на 17.02.2025 розмір заборгованості за договором становить 7 894 659,17 грн. з ПДВ.
Несплата відповідачем суми вартості наданих послуг і стала причиною звернення позивача з позовними вимогами про стягнення основної заборгованості в сумі 4 793 633,61 грн, 3% річних у сумі 24 704,45 грн та інфляційних втрат у сумі 24 027,38 гривень.
Після відкриття провадження у справі відповідачем сплачено суму заборгованості у розмірі 4 793 633,61 грн, про що надано відповідні докази. 
Ухвалою суду від 30.09.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" про закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 4 793 633,61 грн., викладене в додаткових поясненнях (вх. № 38901/25 від 08.09.2025), з урахуванням додаткових пояснень (вх. № 41103/25 від 22.09.2025) задоволено. Провадження у справі № 904/2271/25 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" в частині стягнення основної заборгованості в сумі 4 793 633,61 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, нараховано та заявлено до стягнення 24 704,45 грн. 3% річних за період прострочення з 19.01.2025 по 01.05.2025 та 24 027,38 грн. інфляційних втрат. 
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 встановлено факт порушення відповідачем зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг, частково задоволено позовні вимоги в частині нарахованих сум 3% річних та втрат від інфляції, стягнуто з відповідача інфляційні втрати в сумі 24 027,38 грн та 3% річних у сумі 17 918,58 гривень. 
Частково задовольняючи вимогу про стягнення 3% річних суд, з посиланням на абзаци 1, 2, 4 пункту 6.4 Договору, згідно якого, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, дійшов висновку що для визначення 3% річних необхідно виходити з обсягу фактично наданих послуг, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” виникає саме за фактично надані послуги. Окрім того суд зазначив, що здійснюючи нарахування 3% річних, до уваги потрібно брати вартість наданих послуг, що відображена в актах приймання-передачі послуг та/або актах коригування до актів приймання-передачі послуг, оскільки такі дані відповідають вартості послуг, фактично наданих відповідачу.
Апелянт не погодився з вказаним рішенням в частині відмови у стягнення 3% річних у розмірі 6 785,87 грн., нарахованих на планові платежі, що стало підставою для звернення з апеляційною скаргою.
Щодо викладених обставин колегія зазначає наступне.
Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), є договір.
Відповідно до статей 626 - 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відносини на ринку електричної енергії регулюються нормами чинного законодавства, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Кодексом системи передачі (далі - КСП), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 309, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Кодексом системи розподілу, Кодексом комерційного обліку, умовами ліцензій.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Частиною 4 статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.
Пунктами 6.1, 6.4 Розділу ХІ Кодексу системи передач, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 регламентовано, що договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює диспетчерське (оперативно-технологічне) управління в ОЕС України. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі оперативного та перспективного планування, експлуатації обладнання, диспетчерського управління та балансування енергосистеми в реальному часі та її захисту в надзвичайних ситуаціях, а також формування, обробки, передачі та відображення даних під час регламентованого обміну інформацією. Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління укладається за типовою формою, яка затверджується Регулятором. Типовий договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління оприлюднюється на власному вебсайті ОСП в мережі Інтернет.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно пункту 6.2 Договору користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:
1 платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
2 платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
3 платіж – до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Відповідно до пункту 6.4 Договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі – Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Отже в договорі сторони передбачили, що для розрахунків за цим Договором використовується як плановий так і фактичний обсяги послуги. 
Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Розглядаючи дану справу судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати вартості спожитої електричної енергії. 
Позивачем, нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 24 704,45 грн.
Вказаний розрахунок 3% річних, позивачем здійснено, окремо на кожен етап планової оплати послуг за відповідні декади розрахункового періоду та за фактичний обсяг наданої послуги.
Верховний Суд у постановах від 09.11.2022 у справі №904/5899/21, від 24.11.2022 у справі №927/713/21 зазначав, що як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 ЦК України.
При розрахунку за послугу Відповідач та Позивач зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Відповідач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця сплатити фактичний обсяг послуги, отриманої за такий розрахунковий місяць 
Вказані висновки викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, в постановах Верховного Суду від 02.06.2026 у справі № 924/1083/25, від 14.05.2026 у cправі № 918/604/25.
В постановах від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21, від 24.11.2022 у справі № 927/713/21, від 23.11.2023 у справі № 925/654/22, від 20.02.2024 у справі № 916/1042/22 та від 13.03.2024 у справі № 904/5899/21 Верховний Суд неодноразово зазначав, що оскільки укладеним між сторонами Договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану Послугу як оплата планових платежів та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання Користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу Послуги, отриманої за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормами статей 611, 625 ЦК України.
Разом з тим, господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення зазначеного не врахував та задовольнив вимогу про стягнення 3% річних частково, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми та зазначивши, що зобов`язання зі сплати грошових коштів виникає саме за фактично надані послуги,
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц зазначала, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
В постанові від 24.04.2024 року у справі № 657/1024/16-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Перевіривши заявлену до стягнення позивачем суму 3% річних, нарахованих з урахуванням визначених договором строків оплати наданих послуг, колегія вбачає підстави для задоволення такої вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача суму 3% річних у розмірі 24 705,45 грн. 
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
При цьому зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 ГПК України).
З урахуванням фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 у справі № 904/2271/25 належить змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:
« 1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” про стягнення 48 731,83 грн – задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” (49111, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22, код ЄДРПОУ 31018149) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, код ЄДРПОУ 00100227) 48 731,83грн (сорок вісім тисяч сімсот тридцять одну гривню 96 копійок), у тому числі інфляційні втрати в сумі 24 027,38грн (двадцять чотири тисячі двадцять сім гривень 38 копійок), 3% річних у сумі 24 704,45 грн (двадцять чотири тисячі сімсот чотири гривні 45 копійок), судовий збір у сумі 584,78 грн (п`ятсот вісімдесят чотири гривні 78 копійок).
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.»
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 у справі № 904/2271/25  задовольнити. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 у справі № 904/2271/25 в частині стягнення суми 3% змінити, викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції: 
« 1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” про стягнення 48 731,83 грн – задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” (49111, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22, код ЄДРПОУ 31018149) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, код ЄДРПОУ 00100227) 48 731,83грн (сорок вісім тисяч сімсот тридцять одну гривню 96 копійок), у тому числі інфляційні втрати в сумі 24 027,38грн (двадцять чотири тисячі двадцять сім гривень 38 копійок), 3% річних у сумі 24 704,45 грн (двадцять чотири тисячі сімсот чотири гривні 45 копійок), судовий збір у сумі 584,78 грн (п`ятсот вісімдесят чотири гривні 78 копійок).
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.»
В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 у справі № 904/2271/25 залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Високовольтні мережі” (49111, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22, код ЄДРПОУ 31018149) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, код ЄДРПОУ 00100227) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,6 грн.
Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Ю.Б.Парусніков