Справа № 386/320/26         
Провадження № 2/401/1542/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р.         м. Світловодськ 

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,
секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2026 року представник позивача звернувся до Голованівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2026 року справу передано за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 24)
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2026 року справу передано за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 30)
Матеріали справи надійшли до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 04 травня 2026 року. (а.с. 34)
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 жовтня 2023 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1  укладено кредитний договір № 4022335, який укладено в електронній формі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" надало ОСОБА_1  споживчий кредит у сумі 2 500,00 грн., строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день, знижена процентна ставка складає 0,01 % в день. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов?язань щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов?язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 375,00 грн. на четвертий день такого невиконання або неналежного виконання, та в розмірі 27,50 грн. з п?ятого дня за кожний день невиконання або неналежного виконання.
24 травня 2024 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" права вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників від 24 травня 2024 року до вказаного договору відступлення права вимоги ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4022335 від 02 жовтня 2023 року.
Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором № 4022335 від 02 жовтня 2023 року становить 20 500,00 грн., яка складається з: 2 500,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 11 750,00 грн. - сума процентів за користування кредитом; 6 250,00 грн. - нараховані проценти за 125 календарних днів. 
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4022335 від 02 жовтня 2023 року в сумі 20 500,00 грн., понесені судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 2 662,40 грн., а також понесені витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. (а.с. 1-13)
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. (а.с. 112-113)
Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, у своїх позовних вимогах просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 1-13)
Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає повністю та просить врахувати при стягненні судових витрат співмірність ціни позову та розміру витрат на правничу допомогу. (а.с. 118)
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 02 жовтня 2023 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1  укладено договір № 4022335 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2 договору, відповідачу надано кредит у сумі 2 500,00 грн., строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п. 1.3). Стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день (п. 1.4.1), знижена процентна ставка складає 0,01 % в день (п. 1.4.2). У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов?язань щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов?язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 375,00 грн. на четвертий день такого невиконання або неналежного виконання, та в розмірі 27,50 грн. з п?ятого дня за кожний день невиконання або неналежного виконання (п. 6.4). (а.с. 90-99)
Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4022335 від 02 жовтня 2023 року визначено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. (а.с. 54)
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису підтвердила, що отримала та ознайомилася із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. (а.с. 100-102)
21 лютого 2022 року між ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" укладено Договір про організацію переказу грошових коштів № 210222-1. (а.с. 42-47)
Факт переказу кредитних коштів у сумі 2 500,00 грн. на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 підтверджується довідкою № 20240531-1455-1059, виданою 31 травня 2024 року ТОВ "ПЕЙТЕК". (а.с. 41 зворотний бік)
24 травня 2024 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" права вимоги до боржників вказаних у відповідному реєстрі. (а.с. 48-52)
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" передав, а ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" прийняв Реєстр боржників кількістю 5 647, загальна сума заборгованості складає 93 718 046,56 грн. (а.с. 53)
Із платіжних інструкцій № 412 від 30 травня 2024 року, № 417 від 31 травня 2024 року, № 418 від 31 травня 2024 року, № 419 від 31 травня 2024 року, № 410 від 30 травня 2024 року, № 411 від 30 травня 2024 року встановлено, що ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" сплатило ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" грошові кошти за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року. (а.с. 64 зворотний бік - 67)
Згідно із Реєстром боржників від 24 травня 2024 року до Договору факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року, ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4022335 від 02 жовтня 2023 року в розмірі 14 250,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 39 зворотний бік - 41)
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № 4022335 від 02 жовтня 2023 року складає 20 500,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 11 750,00 грн. - сума процентів за користування кредитом; 6 250,00 грн. - нараховані проценти за 125 календарних днів. (а.с. 105 зворотний бік - 111)
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною 3 ст. 207 ЦК України встановлено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 4022335 від 02 жовтня 2023 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Встановлено, що відповідач в порушення умов договору своєчасно в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, суд бере до уваги розрахунок позивача.
Виходячи з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № 4022335 від 02 жовтня 2023 року складає 20 500,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 11 750,00 грн. - сума процентів за користування кредитом; 6 250,00 грн. - нараховані проценти за 125 календарних днів.
З огляду на викладене, оцінивши докази в їх сукупності, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 4022335 від 02 жовтня 2023 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положеннями про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ч. 5 ст. 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру" та ст. 28 "Правил адвокатської етики", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України).
У постановах Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі № 320/3271/19, від 05 серпня 2020 року у справі № 640/15803/19 викладено правову позицію, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Згідно із п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (п. п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України, від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.
На підтвердження понесених судових витрат у вигляді професійної правової допомоги, позивачем подано: Акт № 15767 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; Заявка № 15767 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; Договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, укладений між адвокатом Столітній М.М. та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ"; рахунок на оплату № 15767-23/02-2026 від 23 лютого 2026 року. (а.с. 36-37, 57-58, 62-63, 104)
З урахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд дійшов висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.
А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором № 4022335 від 02 жовтня 2023 рокув розмірі 20 500 (двадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., з яких:
- 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. - заборгованість за сумою кредиту; 
- 11 750 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. - сума процентів за користування кредитом; 
- 6 250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 коп. - нараховані проценти за 125 календарних днів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Відомості про сторони:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ", ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 27 березня 2002 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 355 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду 
Кіровоградської області        Ю.І. Макарова