справа № 166/493/26
провадження № 2/166/404/26
категорія: 38
РІШЕННЯ 
іменем України
26 травня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Cвистун О.М., з участю секретаря Омелько Н.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача Пєскова С.В. звернулася у суд із даним позовом, який мотивує тим, що 11 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі – ТОВ "Бізпозика") та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 550966-КС-001 (далі – Кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".
За умовами Кредитного договору ТОВ "Бізпозика" надає позичальниці 12000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальниця зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
ТОВ "Бізпозика" свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальниці грошові кошти у розмірі 12000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальниці, номер якої останньою було вказано під час заповнення анкетних даних в особистому кабінеті. 
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором у неї станом на 15 лютого 2026 року утворилась заборгованість в розмірі 30760 грн, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 12000 грн, суми прострочених платежів по процентах – 11760 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ – 5840 грн, суми прострочених платежів за комісією – 1160 грн.
Просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 30760 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. 
Ухвалою суду від 26.03.2026 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та призначено судовий розгляд на 27 квітня 2026 року. 
Ухвалою від 27.04.2026 відкладено розгляд справи на 21 травня 2026 року.
Призначений на 21 травня 2026 року судовий розгляд відкладено на 26 травня 2026 року через тимчасову непрацездатність головуючої.
Поштові відправлення, надіслані за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, у яких містились копії ухвали від 26.03.2026, двічі повернуто до суду не врученими через відсутність адресата за вказаною адресою.
За наведних обставин, суд уважає, що за правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачці вручена ухвала від 26.03.2026, якою встановлено строк для подання відзиву.
Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позов не подала, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Судом установлено, що 11 серпня 2025 року між ТОВ "Бізпозика" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора UA-7149.За умовами Кредитного договору ТОВ "Бізпозика" надає ОСОБА_1 кредит в розмірі 12000 гривень (п. 2.1 Кредитного договору) строком на 16 тижнів (п. 2.3 Кредитного договору) зі строком дії договору до 01 грудня 2025 року (п. 2.8 Кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ "Бізпозика" проценти за стандартною процентною ставкою 1 % в день (п. 2.4 Кредитного договору). Комісія за надання кредиту складає 2400 грн (п. 2.5 Кредитного договору). У разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України (п. 7.5 Кредитного договору).
Згідно з долученими представником позивача підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, наданими директором ТОВ "Профітгід" О. Боровим та випискою по банківській карті ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період з 11.08.2025 до 01.12.2025 позивачем 11 серпня 2025 року о 12 год. 29 хв. перераховано грошові кошти в сумі 12000 грн на картковий рахунок, вказаний відповідачкою у реквізитах до Кредитного договору.
Таким чином, сторони погодили усі істотними умовами кредитування та відповідачка отримала кошти у сумі 12000 грн, шляхом їх переказу позивачем на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачкою у реквізитах до Кредитного договору.
Згідно з розрахунком заборгованості та довідкою про стан заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 23 лютого 2026 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 30760 грн, з яких: 12000 грн – тіло кредиту, 11760 грн – відсотки за користування кредитом, 1160 грн – комісія, 5840 грн – відсотки за ст. 625 ЦКУ.
Відповідачкою заборгованість за Кредитним договором, а саме за тілом кредиту, комісією та відсотками не спростована, останньою щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надано заперечень.
Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі – Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене, боржник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Штраф, штрафні санкції нараховані за ч. 2 ст. 625 ЦК України включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з долученим представником позивача розрахунком заборгованості за Кредитним договором позивачем у період з 26.08.2025 по 02.10.2025 нараховано 5840 грн відсотків за ст. 625 ЦК України.
За наведених обставин, враховуючи, що дані відсотки за ст. 625 ЦК України первісним кредитором нараховано після 24 лютого 2022 року, дія воєнного стану з моменту укладення договору до розгляду справи у суді не припинялася, суд уважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Сплачені відповідачкою 26 серпня 2025 року грошові кошти в сумі 160 грн, які позивачем зараховано в рахунок погашення заборгованості по відсотках за ст. 625 ЦКУ слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між ТОВ "Бізпозика" та ОСОБА_1 . Кредитного договору, отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 12000 грн, відсутність платежів зі сторони відповідачки у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, правові підстави для нарахування відсотків за користування кредитом у сумі 13560 грн, з яких відповідачем сплачено 1960 грн з урахуванням сплачених відповідачкою відсотків за ст. 625 ЦК України, комісії в сумі 2400 грн, з яких відповідачкою сплачено 1240 грн, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості  в загальній сумі 24760 грн, з яких 12000 грн – тіло кредиту, 11600 грн – відсотки за користування кредитом, 1160 грн – комісія за надання кредиту.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2143 грн 08 коп. (24760/30760*2662,4). 
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 610, 611, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором про надання кредиту № 550966-КС-001 від 11 серпня 2025 року в розмірі 24760 (двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень, з яких тіло кредиту – 12000 (дванадцять тисяч) гривень, відсотки за користування кредитом – 11600 (одинадцять тисяч шістсот) гривень, комісія за надання кредиту – 1160 (одна тисяча сто шістдесят) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1  в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 2143 (дві тисячі сто сорок три) гривні 08 (вісім) копійки судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційних скарг у 30-денний строк із дня складення рішення.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", код ЄДРПОУ 41084239, юридична адреса: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, офіс 411;
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського
районного суду         О.М. Свистун