Справа № 296/5704/26
2/296/3778/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26 червня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
встановив:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Томашевська Оксана Анатоліївна, звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, у якій просить:
- розірвати шлюб між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );
- після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище – « ОСОБА_4 »;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1064,96 грн. та за отримані послуги з надання професійної правової допомоги в розмірі 2000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося. Посилається на фактичне припинення шлюбних відносин та формальність шлюбу.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
08.06.2026 від відповідача ОСОБА_2 надійшов на адресу суду відзив, відповідно до змісту якого просить:
- позов задовольнити частково. Розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після його розірвання відновити позивачки дошлюбне прізвище – « ОСОБА_4 »;
- судові витрати у вигляді сплаченого судового збору розподілити між сторонами пропорційно – в рівних частках;
- відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача витрат на послуги професійної правничої допомоги в розмірі 2000,00 грн, у зв`язку з недоведеністю її сплати і підтвердження обгрунтованості такої суми;
- судовий розгляд справи провести без його особистої участі з врахуванням висловленої позиції в цьому відзиві.
В обгрунтування відзиву зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вважає збереження сім`ї неможливим та подальше спільне життя суперечило б його інтересам і інтересам їхньої спільної дитини, так як постійні непорозуміння щодо взаємовідносин і ведення сімейних і побутових питань створювали постійні нервові напруження і конфлікти між ними. Не визнає вимогу, щодо стягнення з нього на користь позивачки судові витрати у вигляді повної суми судового збору в розмірі 1 064,96 грн, так як спору щодо розлучення не було, а подача позовної заяви до суду пов`язана з наявністю малолітньої спільної дитини, тому вважає справедливим і законним судовий збір визначити за сторонами пропорційно до розміру задоволених вимог, в рівних часках по 532,48 грн. Також вважає, що стягнення з нього 2 000,00 грн за сплачені позивачкою послуги професійної правничої допомоги адвокатом, є надмірним матеріальним тиском, так як позивачка має вищу юридичну повну освіту та працює за профілем і самостійне складання позовної заяви про розірвання шлюбу не має будь-яких суттєвих складнощів для її написання і звернення до суду, та саме з цих же обставин, вважає, що і ціна послуг адвокатом за дану позовну заяву не відповідає годино-витратам для її складання. Справа про розірвання шлюбу є типовою і не становить значної складності.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 01 серпня 2025 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №1123.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Частиною першою статті 1 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.
Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2 , проти чого останній не заперечує.
Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, які бажають його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом позивачки, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити позивачці дівоче прізвище « ОСОБА_4 ».
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, що відповідач по справі ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що свідчить поданий ним відзив, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який був нею сплачений при поданні позову, що складає 532,48 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору від сплаченого нею при поданні позову згідно платіжної інструкції №260731 від 11.05.2026, що становить 532,48 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Разом з тим, матеріали справи не містять копії договору про надання правничої допомоги, а також доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачкою, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суддя, -
ухвалив:
Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований 01 серпня 2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис №1123.
Після розірвання шлюбу відновити позивачці дівоче прізвище « ОСОБА_4 ».
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 532,48 грн (п`ятсот тридцять дві гривні сорок вісім копійок) судових витрат по сплаті судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №360731 від 11.05.2026.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 532,48 грн (п`ятсот тридцять дві гривні сорок вісім копійок) судових витрат по сплаті судового збору.
У стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу - відмовити.
Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено: 26.06.2026. 

Суддя М. В. Петровська