Справа № 629/8302/25
Провадження № 2/629/241/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів, - 

встановив:

Позивач звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 03.12.2022 в розмірі 200520,56 грн.
Позивач в судове засідання не з`явилася, у позові просила розглядати справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, не надав. 
Третя особа у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. 
Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що позивач і відповідач з 12.11.2004 перебували у шлюбі, який заочним 
30.04.2015 рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі якого було видано виконавчий лист №629/5185/14-ц.
14.09.2016 державним виконавцем Павлоградського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Мартиновою А.В. було відкрито виконавче провадження ВП №52270549 на підставі виконавчого листа №629/5185/14-ц від 30.04.2015 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця с.Кохівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Далеке Близнюківського району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Суд вказує, що за загальним правилом, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У справі, що розглядається стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. 
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). 
Аналіз норми статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
Тобто, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. При цьому перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів чітко законодавцем не визначений та може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих сторонами доказів.
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне уточнити висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі №572/1689/16-ц (провадження №61-311св17), зазначивши, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. 
Частиною 9 статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
За правилами статей 12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
З матеріалів справи вбачається, що розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, був здійснений починаючи з 02.12.2014 по 03.12.2022, сукупний розмір якої складає 200520,56 грн., однак позивач звернулась до органів виконавчої служби для примусового стягнення аліментів по виконавчому листу №629/5185/14-ц від 30.04.2015 лише у вересні 2016 року, тобто заборгованість по аліментам була нарахована відповідно до ст.194 СК України за минулий час, з дня видання виконавчого листа.
Відповідно до вищевказаної довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів з 01.09.2016 по 03.12.2022 становить 179651,52 грн. 
Розмір неустойки (пені) за вказаний період (за 2285 днів, що не більше 100 відсотків заборгованості) складає 179651,52 грн.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Враховуючи викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, за період з 01.09.2016 по 03.12.2022, підлягають задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в загальному розмірі 179651,52 грн.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.12,13,76,81,89,131,141,200,223,247,259,264,265,268,430 ЦПК України, ст.182,183,185,191 Сімейного кодексу України, суд, - 

вирішив: 

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за період 01.09.2016 по 03.12.2022, в розмірі 179651 (сто сімдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят одна) грн. 52 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1192 (одна тисяча сто дев`яносто дві) грн. 62 коп. (одержувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рUA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106). 
В іншій частині позовних вимог, відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО