Справа № 357/505/26
Провадження № 2/357/2878/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Ярмола О. Я. ,
при секретарі – Вдовика А. В.,
за участі відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 5 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2026 року ТОВ «ФК «ЄАПБ»» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № С-600-006212-18-980 від 02.07.2018 року в розмірі – 73 540,34 грн, а також понесені судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 02.07.2018 року ОСОБА_1 уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № С-600-006212-18-980. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу №07072023 відповідно до умов якого, АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № 3 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № С-600-006212-18-980 від 02.07.2018 року в сумі 73 540,34 грн., з яких: 25 464,36 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 48 075,98 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору № С-600-006212-18-980 від 02.07.2018 року, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконав своїх зобов`язань та після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ»», ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за кредитним договором № С-600-006212-18-980 від 02.07.2018 року в сумі 73 540,34 грн., з яких: 25 464,36 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 48 075,98 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. ТОВ «ФК «ЄАПБ»» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їхню користь.
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду від 13.02.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
04.05.2026 судом отримано від відповідача відзив на позовну заяву. Зміст заперечень відповідача полягає у тому, що з моменту укладення кредитного договору (02.07.2018) до моменту подання позову (2026) минуло більше ніж три роки. Відповідно до вимог цивільного законодавства України, загальний строк позовної давності становить три роки. Факт укладення договору факторингу у 2023 році не перериває та не поновлює строк позовної давності, у зв`язку з наведеним відповідач просив суд застосувати строки позовної давності. Крім того відповідач посилається на те, що стороною позивача не підтверджено перехід права вимоги до позивача, а саме не надали повного пакету документів, що підтверджують правонаступництво (реєстр боржників, акт приймання-передачі, підтвердження про включення відповідача до переліку боржників). Щодо розміру заборгованості то відповідач зазначає, що сума відсотків є явно завищеною, непропорційною та не підтверджена детальним розрахунком. Крім того відсутні виписки по рахунку та обґрунтований розрахунок. У зв`язку з наведеним відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю або зменшити розмір заборгованості.
12.05.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення відповідно до ч.1 ст.244 ЦПК України та повідомив про дату та час проголошення повного тексту рішення.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав позицію, що викладена у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі або зменшити розмір заборгованості.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ»» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У позовній заяві викладено клопотання щодо розгляду справи за відсутності представника банку.
Неявка належним чином повідомленого учасника справи у даному випадку не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до положень ст. 223 ЦПК України.
Суд вислухавши пояснення відповідача, перевіривши викладені у заявах по суті обставини, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 02.07.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки № C-600-006212-18-980, яку підписано власноруч відповідачем (а.с. 5, 6). Згідно умов угоди розмір кредитної лінії у дату укладання Угоди становить 25 500,00 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних.
02.07.2018 відповідач також власноручно підписав паспорт споживчого кредиту до Угоди № C-600-006212-18-980 від 02.07.2018, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема строк кредитування 12 місяців, розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором (а.с.9, 10).
Також 02.07.2018 відповідач власноручно підписав Заяву № C-600-006212-18-980 на приєднання до договору добровільного страхування життя (а.с.11).
07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.21, 22).
За змістом п. 5.1 цього Договору права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п.4.1. цього Договору.
Відповідно до п.4.1. Договору Фактор зобов`язується сплатити Клієнту суму фінансування у розмірі 15 300 000,00 грн шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом трьох банківських днів після отримання Реєстру боржників засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі та підписання сторонами Реєстру Боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».
11.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» оплатило 15 300 000,00 грн за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, що підтверджується копією платіжної інструкції № 19913 від 11.07.2023 (а.с.23).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 3 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» на виконання вище вказаного Договору факторингу прийняло право вимоги в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № C-600-006212-18-980 від 02.07.2018 на суму 73 540,34 грн. з яких: 25 464,36 грн – заборгованість за основним боргом, 48 075,98 грн – заборгованість за відсотками (а.с.24).
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № C-600-006212-18-980 від 02.07.2018 на суму 73 540,34 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
За правилом ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідачем не заперечувався факт укладення договору та отримання грошових коштів.
За положеннями частин 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 висловив таку правову позицію: «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У Постанові ВС від 18.10.2023 у справі № 905/306/17, а також постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем надано до суду як договір факторингу № 07072023 від 07.07.2023 так і відповідні документи, які підтверджують заборгованість відповідача за кредитним договором № C-600-006212-18-980 від 02.07.2018.
Відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» на підставі вказаної документації довело належним чином, що набуло право грошової вимоги за кредитним договором № C-600-006212-18-980 від 02.07.2018.
При оцінці договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, який було укладено з однієї сторони між ТОВ «ФК «ЄАПБ»» та іншої сторони з АТ «Ідея Банк», суд керується закріпленим у ст.204 ЦК України принципом правомірності правочину та зауважує, що цей договір ніким не оспорювався та у встановленому порядку недійсним не визнавався, а відтак, суд приймає його до уваги.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За замістом ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частинами першою, другою, третьою статті 83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Як встановлено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи досліджені судом докази щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи обґрунтованість розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, суд звертає увагу, що належним чином дослідити поданий стороною позивача доказ розрахунку заборгованості за кредитним договором, перевірити його та оцінити в сукупності і взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанова КЦС ВС від 25.05.2022 року у справі № 219/7527/16-ц).
Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (постанова КЦС ВС від 07.06.2023 року у справі № 234/3840/15-ц).
Так, дослідженням наданих позивачем доказів, а саме: розрахунком заборгованості станом на 07.07.2023 (а.с.20) та виписки за період з 02.07.2018 по 07.07.2023 (а.с.14-19), та проведених судом розрахунків установлено, що відповідачу було надано кредит з урахуванням усіх траншів на загальну суму 35 605,70 грн.
Відповідачем на погашення кредиту було сплачено: 9029,17 грн в рахунок погашення тіла кредиту, 9137,65 грн в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та 104 грн в рахунок погашення комісії (за обслуговування рахунку та за нефінансові транзакції).
Відтак за проведеним судом розрахунком, загальна сума заборгованості по тілу кредиту становить 26 576,53 грн, при цьому позивач просить стягнути з відповідача 25 464,36 грн, що є правом позивача, тому заявлена до стягнення заборгованість за основним боргом у розмірі 25 464,36 грн підлягає до задоволення.
Щодо розміру нарахованих позивачем відсотків суд зазначає, що за п. 3.3 кредитного договору процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. 
Позивачем не надано детального розрахунку нарахованих відсотків, водночас за розрахунком проведеним судом 8 545,37 грн становлять відсотки нараховані за весь строк користування кредитом із розрахунку 35 605,70 х 24,00 %.
При цьому з урахуванням сплати відсотків відповідачем за кредитним договором у загальному розмірі 9 137,65 грн, що відображені у виписці за період з 02.07.2018 по 07.07.2023, останній повністю сплатив відсотки по кредитному договору. Відтак нараховані позивачем відсотки у розмірі 48 075,98 грн не підлягають до задоволення.
Також, суд відмовляє стороні відповідача в застосуванні положення про строки позовної давності в даному спорі, оскільки позивач не пропустив строк позовної давності для звернення до суду з такими позовними вимогами, оскільки під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ).
А також, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії ( п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
01 липня 2023 року завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 продовжувалися під час дії воєнного стану в Україні, до вересня 2025 року. Після 4 вересня 2025 року знову почали діяти строки позовної давності на підставі Закону № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності».
Отже, з огляду наведеного, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування позовної давності та наслідків спливу її строку в даній справі.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли часткове підтвердження під час судового розгляду справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Зокрема, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № C-600-006212-18-980 від 02.07.2018 року у розмірі 25 464,36 грн. що є заборгованістю по тілу кредиту.
Згідно з ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривень, проте з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»» слід стягнути ці витрати пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1 048,49 грн, виходячи з наступного розрахунку 25464,36х3028/73540,34.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» суму заборгованості за Кредитним договором № C-600-006212-18-980 від 02.07.2018 року в розмірі 25 464 (двадцять п`ять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 36 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» судовий збір у розмірі 1 048 (одну тисячу сорок вісім) гривень 49 копійок.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, індекс 01032; реквізити IBAN № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк»;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 18.05.2026 року. 

Суддя 	О. Я. Ярмола