П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2026  	Справа №607/9591/26 Провадження №3/607/3147/2026	
	м. Тернопіль	 	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , не працює, не навчається, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

28.03.2026 приблизно о 22:00 ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці на території парку «Сопільче» в м. Тернополі, поблизу ТЦ «Орнава», вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , шарпав його та вдарив, чим порушував громадський порядок і спокій громадян.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення визнав за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від надання пояснень. На запитання суду відповів, що шкодує про вчинене.
Окрім власного визнання вини, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: 
- даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №781664 від 22.04.2026, у якому викладено обставини вчинення правопорушення;
- листом начальника СД Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області В.Діділівського №38261-2026 від 30.03.2026 про відсутність об`єктивних даних, які б указували на ознаки кримінального проступку, що унеможливлює у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до вимог ст. 214 КПК України, та направлення матеріалів для їх розгляду згідно вимог чинного законодавства в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення;
- копією рапорту, зареєстрованим 28.03.2026 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за 15454, відповідно до якого 28.03.2026 о 22:10 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що по вулиці Карпенка у парку «Сопільче» невідомий чоловік на ім`я « ОСОБА_3 » в ході конфлікту наніс два удари ногою в ділянку тулуба, чим спричинив незначні тілесні ушкодження. Заявником по факту звернення написано заяву, пояснення, за медичною допомогою не звертався, проходити ЧМЕ не бажає;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.03.2026, згідно з яким ОСОБА_2 просить притягнути до адміністративної відповідальності невідомого йому чоловіка на ім`я « ОСОБА_3 », який 28.03.2026 приблизно о 22:00 спричинив йому тілесні ушкодження в парку «Сопільче» в м. Тернополі. Від проходження СМЕ відмовляється;
- поясненнями ОСОБА_2 від 28.03.2026, відповідно до яких 28.03.2026 приблизно о 21:51 його донька ОСОБА_4 подзвонила до нього та повідомила, що, повертаючись додому, в парку « ОСОБА_5 » біля скейт-парку її зустріли знайомі, з якими в неї був конфлікт, та просили, щоб вона віддала їм електронну сигарету, яку ще давніше позичала в них та повернула. Прийшовши до доньки, він побачив групу осіб, приблизно 7 людей, одним з яких, зі слів доньки, є ОСОБА_3 (повні дані не знає), який почав чіплятись до нього та не пускав його. Він намагався разом зі своєю донькою вийти із зони конфлікту, однак ОСОБА_3 наздогнав його та наніс 2 удари ногою в ділянку плеча, після чого намагався заламати руки. Однак після того, як донька повідомила, що викличе поліцію, вони втекли;
- поясненнями ОСОБА_1 від 22.04.2026, згідно з якими 28.03.2026 приблизно о 22:00 він з компанією знайомих були в парку «Сопільче» біля ТЦ «Орнава», і між ним та невідомим чоловіком виник конфлікт через доньку цього чоловіка. В ході конфлікту він з ним говорив і висловлювався на його адресу нецензурними словами, а коли він хотів піти, то між ними виникла шарпанина, та він вдарив цього чоловіка. Свою вину у скоєнні правопорушення визнає.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.
Обираючи вид адміністративного стягнення, суд виходить із необхідності забезпечення його реального, а не формального впливу на правопорушника, з урахуванням вимог ст. 23, 33 КУпАП та конкретних обставин справи.
Санкція ст. 173 КУпАП передбачає альтернативні види адміністративних стягнень, однак їх застосування не є рівнозначним, а підлягає індивідуальному визначенню судом залежно від характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, а також обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення. Обрання виду стягнення є результатом оцінки достатності того чи іншого заходу для досягнення його мети.
Суд встановив, що дії ОСОБА_1 носили агресивний характер, супроводжувалися не лише нецензурною лайкою в громадському місці, а й фізичним впливом на потерпілого (шарпанням та нанесенням удару), що свідчить про підвищений ступінь суспільної шкідливості правопорушення.
Незважаючи на визнання вини, розкаяння ОСОБА_1 зводяться до короткої відповіді на запитання суду, не містить ознак щирого жалю, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для врахування його як обставини, що пом`якшує відповідальність.
За таких обставин суд доходить висновку, що застосування штрафу, навіть у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП (у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень), не відповідатиме ступеню суспільної шкідливості вчиненого та не забезпечить досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, а саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 не працює, що додатково свідчить про відсутність підстав вважати штраф достатнім і ефективним адміністративним стягненням.
З огляду на наведене, суд доходить до переконання, що більш ефективним адміністративним стягненням у даному випадку є застосування до ОСОБА_1 громадських робіт, які, на відміну від штрафу, матимуть реальний виховний вплив на особу та сприятимуть формуванню у нього поваги до норм суспільної поведінки.
Водночас, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, суд вважає за можливе призначити громадські роботи у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.
Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя	Н. П. Воробель