Справа № 211/6276/21
Провадження № 1-кп/211/79/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря - ОСОБА_2 
за участю прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження №12021041720000575 від 07.09.2021 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лозуватка Криворізького району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючий середню освіту, не працюючий, не одружений, який не має утриманні неповнолітніх дітей, осіб похилого віку та інших осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
19.03.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
31.05.2016 Апостолівським районним Дніпропетровської області за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення полі. Згідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2014 до відбиттю 8 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 ч.5 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24.08.2014 по день до вступу вироку в закону силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі. 20.07.2020 звільнений з Криворізької ВК-80 Дніпропетровської області по відбуттю покарання;.
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст15 ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06.09.2021 приблизно о 20:30 годин, ОСОБА_4 перебуваючи біля 12 км пікет 3 непраної колії перегону станція Батуринська - станція Радушна СП «Апостолівська дистанція колії» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу, маючи при собі заздалегідь підготовлений металевий розвідний ключ, де в останнього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. 
Після чого, ОСОБА_4 діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел та єдину мету, спрямовані на таємне викрадення чужого майна і звернення його на власну користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди власнику СП «Апостолівська дистанція колії» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» та бажаючи настання саме таких наслідків, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, проник на охоронювану загоном «ВОХР» залізничну колію перегону станція Батуринська - станція Радушна СП «Апостолівська дистанція колії» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», де за допомого заздалегідь підготовленого металевого розвідного ключа та власної сили рук, на 12 км пікет 3 вищевказаної непарної колії, шляхом демонтажу, таємно викрав 29 клемний болтів в зборі (марка М22х75 ГОСТ-16016-79), вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 3321/21 від 15.09.2021 складає 2711 гривень 50 копійок.
Надалі, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тобто вчинив усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але з причин, що не залежали від його волі, в лісосмузі поблизу вул. Мальовнича в Довгинцівському районі м.Криовго Рогу був помічений свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та затриманий останніми. 
Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався спричинити СП «Апостолівська дистанція колії» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» майнову шкоду на загальну суму 2711 гривень 50 копійок. 
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що він 06.09.2021 року приблизно о 20.30 год. За допомогою ключа знімав клемні болти, які хотів здати на металобрухт, але був затриманий охороною. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.
Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що характеризують його особу, експертизи, що стосуються судових витрат та речових доказів.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд виходить із положень ст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, не працює.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.
Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст.. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання є рецидив.
З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, однак вважає можливим звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладанням обов`язків згадно ст.. 75 та ст..76 КК України. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст..100 КПК України. Арешт, накладений на майно підлягає скасуванню у відповідності до ст..174 КПК України. Судови витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання – 3 (три) роки позбавлення волі;
Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнити з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання.
Арешт, накладений на металевий розвідний ключ – скасувати.
Речові докази – Клемні болти в зборі в кількості 29 штук, передано під розписку на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 - вважати повернутими.
Металевий розвідний ключ, який передано на зберігання до камери речових доказів Відділення поліції №1 КРУП,- знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.
Відповідно до ч.2 ст.349 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя:	  	ОСОБА_1