Окнянський районний суд Одеської області 

Справа № 505/478/26
Провадження № 2/506/345/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25.06.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 57573,77 грн., 
В С Т А Н О В И В:

19.02.2026 року вказана позовна заява надійшла до Подільського міськрайонного суду Одеської області.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2026 року справа передана для розгляду за підсудністю до Окнянського районного суду Одеської області.
19.05.2026 року справа надійшла до Окнянського районного суду Одеської області.
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 28.05.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 22.04.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-269072258, відповідно до якого Банк надає Клієнту послугу споживчого кредиту «Кредит готівкою», для надання послуги споживчого кредиту Банк відкриває Клієнту поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах п.5 Заяви-Договору (п.п.2.1, 2.2 Договору). Відповідно до умов кредитного договору, з дати надання кредиту Банк зобов`язаний надати Клієнту кредит в сумі 50000 грн, Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування (п.2.3 Договору). Строк кредиту становить 72 місяці, з 22.04.2024 року по 22.04.2030 року (п.3.2 Договору). Проценти за користування кредитом - 36% річних (п.3.3 Договору). Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 22 числа кожного календарного місяця згідно Графіка (п.п.3.4 Договору). Факт надання Банком кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору підтверджується копією виписки по рахунку відповідача. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. 
20.02.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників, ТОВ «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за кредитним договором №014-RO-82-269072258 від 22.04.2024 року, укладеним з відповідачем, сума заборгованості за яким становить 57573,77 грн, з яких: 50000 грн - сума заборгованості за кредитом; 7573,77 грн - сума заборгованості за процентами. Тому позивач, як правонаступник кредитора, просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість в сумі 57573,77 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3328 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Згоден на заочний розгляд справи /а.с.1-3/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с.61/, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п.п.27, 59 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Удосконалений електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням кваліфікованого сертифіката електронного підпису, виданого кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та не містить відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису.
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
22.04.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-269072258, як Додаток до Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №CMDPI-3232888 від 08.04.2024, за умовами якого Банк надає Клієнту Послугу споживчого кредиту «Кредит готівкою» /а.с.5-9, 10-12, 13, 14-16/.
Вказаний договір укладений у вигляді електронного документу через систему «Райффайзен Онлайн» (п.14 Заяви-Договору).
Згідно з п.2.2 Заяви-Договору, для надання послуги споживчого кредиту Банк відкриває Клієнту Поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах п.5 Заяви-Договору.
На умовах цієї Заяви-Договору Банк надає Клієнту Послугу з відкриття та ведення Поточного рахунку, а саме Банк відкриває на ім`я Клієнта Поточний рахунок «Для виплат» в гривні та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб (далі - в цьому пункті - Тарифи). Номер Поточного рахунку повідомляється Клієнту не пізніше наступного Робочого дня з дня укладання Заяви-Договору шляхом направлення повідомлення на електронну адресу Клієнта irinabislaga0@gmail.com та у зазначений строк номер Поточного рахунку буде відображений в Системі «Райффайзен Онлайн» (п.5.1 Заяви-Договору).
Відповідно до п.2.3 Заяви-Договору, з дати надання кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 50000 грн, а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Надання кредиту може здійснюватись одним із наступних способів:
А) Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на Поточний рахунок Клієнта, зазначений у п.2.2 Заяви-Договору. Клієнт доручає Банку здійснити в Дату надання Кредиту Договірне списання коштів з Поточного рахунку у визначеній п.п.3.1.1. п.3.1 Заяви-Договору сумі на КР №2620411339625;
Б) Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР з наступним відображенням операції надання Кредиту на КР через Поточний рахунок в Дату надання Кредиту (у разі його надання в Операційний час) або на наступний Операційний день (у разі надання кредиту після закінчення Операційного часу). Для контролю за станом та рухом коштів по КР, Клієнт підключається до послуги «Мобільний банкінг», яка передбачає направлення Клієнту sms-повідомлень про стан КР та проведені по КР операції на фінансовий номер мобільного телефону Клієнта НОМЕР_1 .
Згідно з п.3.2 Заяви-Договору, Строк кредиту - 72 місяці, з 22.04.2024 року (дата надання кредиту) по 22.04.2030 року (дата останнього щомісячного ануїтетного платежу, визначена Графіком).
Відповідно до п.3.3 Заяви-Договору, процентна ставка за користування кредитом фіксована і становить 36% річних (може бути змінена в порядку та на умовах згідно п.п.2.4.1 п.2.4 Заяви-Договору). Денна процентна ставка - 0,07%.
Згідно з п.4.2 Заяви-Договору, Клієнт здійснює погашення Кредиту та сплату процентів за користування кредитом щомісячно ануїтетними платежами.
Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 22 числа кожного календарного місяця згідно Графіка (п.3.4 Заяви-Договору).
Як вбачається з Виписки по особовому рахунку відповідача, на вказаний рахунок 22.04.2024 року зараховано кредит в сумі 50000 грн /а.с.17/.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним АТ «Райффайзен Банк», станом на 23.09.2024 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 57573,77 грн, з них: заборгованість за кредитом - 50000 грн, заборгованість за процентами - 7573,77 грн /а.с.18/.
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором відступлення права вимоги №114/2-67F від 20.02.2024 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» (Первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (Новий кредитор), на умовах та в порядку, встановленому цим Договором та відповідно до ст.ст.512-519 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату належні йому Права вимоги, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах Боржників, в тому числі за кредитним договором №014-RO-82-269072258 від 22.04.2024 року, укладеним з відповідачем /а.с.19-24, 26, 27, 28 - 28б/.
Вказане підтверджується копією зазначеного Договору відступлення права вимоги, копією платіжних інструкцій про сплату за відступлення права вимоги та Витягом з Реєстру боржників.
Згідно витягу з Реєстру боржників, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №014-RO-82-269072258 від 22.04.2024 року на суму 57573,77 грн /а.с.28-28б/.
08.10.2025 року позивачем на адресу відповідача надіслано досудову вимогу про необхідність погашення заборгованості /а.с.29, 30, 31, 32/.
Разом з тим, за повідомленням позивача, вказана заборгованість відповідачем не погашена.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до умов кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Крім того, згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Так як відповідач не виконала свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позов в повному обсязі.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Так як позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3328 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначають лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.
У пункті 268 рішення від 23 січня 2014 року у справі «East / West Alliance Limited» проти України» за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн.
Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.
Судом встановлено, що 26.11.2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» (Клієнт) уклало з Адвокатським бюро «ТИТАРЕНКО ЛІГАЛ ГРУП» в особі керуючого Титаренка Владислава Володимировича, який є адвокатом (Виконавець, Адвокатське бюро), Договір №26/11/2025 про надання правничої допомоги, за умовами якого Виконавець за дорученням Клієнта зобов`язується в порядку та у спосіб, передбачений законом, надавати Клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, відповідно до Замовлень, які оформлюються у формі Додатка та мають власну нумерацію, що є невід`ємними частинами до нього, якщо інше не визначено Додатковою угодою /а.с.35-37, 42, 43/.
Згідно з п.4.1 договору, вартість години роботи Адвокатського бюро становить 1500 грн без урахування ПДВ.
Загальна вартість наданої правничої допомоги визначається за результатами виконання доручення/замовлення та оформлюється у формі Акту наданих послуг, який є невід`ємною частиною цього Договору (п.4.2 Договору).
Відповідно до Замовлення №1737 до вказаного договору, Адвокатське бюро «ТИТАРЕНКО ЛІГАЛ ГРУП» отримано в роботу матеріали по справі за кредитним договором №014-RO-82-269072258, боржник ОСОБА_1 /а.с.39/.
Згідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) до Замовлення №1737, Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв наступні послуги на загальну суму 7500 грн, а саме:
- зустріч з клієнтом з наданням усних правових консультацій щодо правових наслідків невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, аналізу фактичних обставин та оцінки правових ризиків, а також визначення перспектив та оптимальної стратегії судового врегулювання спору - 1500 грн (1 год);
- аналіз наданих Клієнтом документів у справі про стягнення заборгованості. Вивчення кредитного договору та додатків до нього, інших документів, що підтверджують факт боргу - 1500 грн (1 год.);
- правовий аналіз нормативної бази та судової практики - 1500 грн (1 год);
- формування позиції позивача, перевірка структури позовних вимог, визначення обсягу доказів, що подаються до суду - 1500 грн (1 год);
- підготовка позовної заяви до суду з додатками - 1500 грн (1 год).
Як вбачається з копії платіжної інструкції №177 від 06.01.2026 року, позивачем перераховано на користь Адвокатського бюро «ТИТАРЕНКО ЛІГАЛ ГРУП» оплату за надану правничу допомогу в сумі 7500 грн /а.с.41/.
Вказані витрати суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, матеріалами справи доведено розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500 грн, які у зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача.
З урахуванням зазначеного, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача складає: 10828 грн, з них: судові витрати по сплаті судового збору - 3328 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу - 7500 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС" (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.37-41, код ЄДРПОУ 39508708) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості в сумі 57573,77 грн. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-269072258 від 22.04.2024 року в сумі 57573,77 грн (з них: заборгованість за кредитом - 50000 грн, заборгованість за процентами - 7573,77 грн).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС" понесені судові витрати в сумі 10828 грн (з них: судові витрати по сплаті судового збору - 3328 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу - 7500 грн).
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 30.06.2026 року.

Суддя	О. Л. Чеботаренко