Народицький районний суд Житомирської області    

Справа № 293/438/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
29 червня 2026 року селище Народичі
Народицький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого – судді Дубовика П.В.,
з секретарем Галенчик О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Народичі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 31.03.2021 між АТ "Перший Український міжнародний банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1001848015402, за яким останній отримав кредит на суму 50000 грн. 14.06.2021 між АТ "Перший Український міжнародний банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір за яким останній отримав кредит на суму 8000,00 грн. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним вище правочинами. У в`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитних договорів заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.02.2026 складає: по кредитному договору від 31.03.2021 №1001848015402 в розмірі 67 218,80 грн., з яких: 35 476,74 грн. заборгованість за кредитом, 15,28 грн. заборгованість по процентам, 31726,8 грн. заборгованість за комісією, по кредитному договору від 14.06.2021 №2001894884601 в розмірі 14 091,59 грн, з яких: 6565,67 грн. заборгованість за кредитом, 7525,92 грн. заборгованість по процентам. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. На підставі викладеного просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 81 310,41 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 07 травня 2026 року відкрите спрощене провадження у даній справі, яку було направлено учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.
Ухвала суду позивачу та його представнику вручені 11.05.2026 (а.с.73).
Ухвалою від 02 червня 2026 року по справі вирішено перейти від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач про причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, позивач в заяві просить справу розглядати без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України, що було оприлюднено 02.06.2026 (а.с.79). 
А тому, враховуючи норми ст. 128 ЦПК України, суд рахує, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, суд постановлює проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне:
14.06.2021 між АТ "Перший Український міжнародний банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір за яким останній отримав кредит на суму 8000,00 грн. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним вище правочинами. У в`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитних договорів заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.02.2026 складає: по кредитному договору від 31.03.2021 №1001848015402 в розмірі 67 218,80 грн., з яких: 35 476,74 грн. заборгованість за кредитом, 15,28 грн. заборгованість по процентам, 31726,8 грн. заборгованість за комісією , по кредитному договору від 14.06.2021 №2001894884601 в розмірі 14 091,59 грн, з яких: 6565,67 грн. заборгованість за кредитом, 7525,92 грн. заборгованість по процентам.
31.03.2021 року між АТ "Перший Український міжнародний банк" та ОСОБА_1 (далі відповідач) був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001848015402, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 50000 грн., строком на 24 місяців, з дня надання кредитного ліміту, зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% на рік.
14.06.2021 між АТ "Перший Український міжнародний банк" та відповідачем був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001894884601, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 8000,00 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 47,88 % на рік.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
За частиною 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитних договорів заборгованість відповідача перед позивачем за договором №1001848015402 від 31.03.2021 в розмірі 67 218,80 грн., з яких: 35 476,74 грн. заборгованість за кредитом, 15,28 грн. заборгованість по процентам, 31726,8 грн. заборгованість за комісією , по кредитному договору №2001894884601 від 14.06.2021 в розмірі 14 091,59 грн, з яких: 6565,67 грн. заборгованість за кредитом, 7525,92 грн. заборгованість по процентам.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів вживав частково, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.
Проте, суд не може погодитися з законністю нарахування та стягнення комісії з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно паспорту споживчого кредиту кредитного договору №1001848015402 щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 3,99% від суми кредиту.
Отже, банк зазначивши про сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту не зазначив, за які саме послуги сплачується комісія.
Положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16.
Колегія суддів Великої Палати Верховного Суду у пункті 25 постанови у справі №363/1834/17 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
Банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина 3 статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини 3 статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (пункт 29 постанови у справі №363/1834/17).
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за комісією слід відмовити за безпідставністю.
Наведений висновок суду узгоджується також з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №730/1100/15-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №522/18855/16, від 19 лютого 2020 року по справі №756/8840/17-ц, які з огляду на вимоги ч.4 ст.263 ЦПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. 
Таким чином, позов є обгрунтованим і підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати зі сплати судового збору стягуються відповідно до розміру задоволених вимог (0, 61 %). 
Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 549, 610, 612, 625, 626, 629, 1054 ЦК України,
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" заборгованість по кредитному договору №1001848015402 від 31.03.2021 в розмірі 35 492 гривень 02 копійки та заборгованість по кредитному договору №2001894884601 від 14.06.2021 в розмірі 14091 гривня 59 копійок, а всього 49 583 гривні 61 копійка.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" понесені судові витрати в сумі 1624 гривні 06 копійок.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Про перегляд заочного рішення відповідачем до Народицького районного суду Житомирської області може бути подана заява протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Сторони:
Позивач : Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", адреса місця реєстрації/знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ЄДРПОУ- 14282829.
Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: