154/5242/25 
2/154/535/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області у складі: 
головуючої судді Кусік І.В.,
за участю секретаря судового засідання Редько В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2025 року до Володимирського міського суду Волинської області через систему «Електронний суд» надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25313 гривень.
В обґрунтування позовної заяви, яка була уточнена під час розгляду справи у суді, зазначено, що 20.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 20.06.2025-100001530 за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 4000 гривень строком на 140 днів. 
Після цього відповідачем було доотримано кошти на наступних умовах: 28.06.2025 року між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору: Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору: 1.1. Сума кредиту з дати укладення даного Додаткового договору становить 10000 грн. 00 коп., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й транш) та в укладених сторонами Додаткових договорах (чергові транші). 1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й Транш у розмірі 6000 грн. 00 коп.; дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) 28.06.2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75XX-XXXX-6620. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, нею проведена лише часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 5000 грн. 26.08.2025 року. У зв`язку з цим станом на 28.01.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 25313 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9712,52 грн., по процентах в розмірі 10600,48 грн., неустойки — 5000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Споживчий центр» вказану заборгованість, а також судові витрати по справі.
28 січня 2026 року ухвалою судді позову заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позов. 
04.03.2026 року від відповідача до суду надійшло клопотання про продовження терміну для надання відзиву, оскільки вона перебуває у пологовому будинку у зв`язку із майбутніми пологами. 
15.04.2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона повідомила суд, що є дружиною військовослужбовця ЗСУ. Зазначає, що згідно ст. 14 п. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. З цих підстав просила задоволити позов частково.
20.04.2026 року від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, у яких той просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Представник позивача Ларіонов К.О, в судове засідання не прибув, у своїх додаткових поясненнях просив розглянути справу за відсутності представника позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явилася. 
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписуючими технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно пункту 1 частини 2статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статей 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог статей 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено, що 20.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 20.06.2025-100001530 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч.12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно доч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем в установленому законом порядку, а тому вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ.
Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд також виходить з наступного.
Згідно із ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту кредитодавця відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані ним умови.
За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно зст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першоїстатті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно умов кредитного договору № 20.06.2025-100001530 від 20.06.2025 року, сума кредиту становить 4000,00 грн строком на 140 днів, із сплатою процентної ставки у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом. Комісія, пов`язана із наданням кредиту – 20 % від суми кредиту і дорівнює 800 гривень. Неустойка: 40 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 
Після чого відповідачем було доотримано кошти на наступних умовах 28.06.2025 року між позивачем та відповідачкою було укладено додатковий договір за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору: сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: 1. Сума кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 10000 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й транш) та в укладених сторонами Додаткових Договорах (чергові транші) . 2. За даним Додатковим Договором кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 6000 грн.; дата надання/видачі Кредиту (2-го траншу) — 28.06.2025 року. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75XX-XXXX-6620. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) - 132 днів з дати його надання. 3. Сторони домовились, що позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу (частини суми кредиту) – 20% від суми 2-го траншу, що дорівнює 1200 грн. 
На виконання умов договору відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 4000 грн. шляхом перерахування їх фінансовою установою на її банківський рахунок, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Вих. № 1-1012 від 10.12.2025 року, згідно якого відповідач ОСОБА_1 20.06.2025 року о 19:20:07 отримала 4000 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 779065823, призначення платежу: Видача за договором кредиту №16.06.2025-100001530. Окрім того, відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 6000 грн. шляхом перерахування їх фінансовою установою на її банківський рахунок, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Вих. №1-1012 від 10.12.2025 року, згідно якого відповідач ОСОБА_1 28.06.2025 року о14:46:41 отримала на суму 6000 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 786781650, призначення платежу: Видача за договором кредиту №16.06.2025-100001530. 
Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредитні кошти на умовах, передбачених договором.
Однак, відповідач не виконала свого обов`язку та не повернув наданий кpeдит в строк та на умовах, передбачених договором. Станом на 28.01.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 25313 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9712,52 грн., по процентах в розмірі 10600,48 грн., неустойки — 5000 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором. 
Згідно п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, яка набрала чинності 23 квітня 2021 року та була чинною станом на визначений позивачем період спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Президентом України на території нашої держави з 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан, у зв`язку із збройною агресією росії.
Як вбчається зі свідоцтва про шлюб, відповідач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 15.11.2024 року. 
Відповідно до Послужного списку майора ОСОБА_2 , він є військовослужбовцем з 26.07.2016 року. Згідно Довідки в/ч НОМЕР_2 від 28.07.2025 року він перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 . Згідно Довідки в/ч НОМЕР_3 від 14.08.2022 року ОСОБА_2 у період з 23.07.2020 року по 23.11.2020 року, з 03.10.2021 року по 13.07.2022 року, з 13.07.2022 року по теперішній час безперервно брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях.
Таким чином, на ОСОБА_1 як позичальника та дружину військовослужбовця поширюються пільги щодо не нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, яка набрала чинності 23 квітня 2021 року та була чинною станом на визначений позивачем період спірних правовідносин).
Із урахуванням викладеного суд погоджується з позицією відповідача щодо неправомірності нараховування первісним кредитором відсотків за користування кредитом та приходить до висновку про наявність підстав для застосування до укладеного з відповідачем кредитного договору № 20.06.2025-100001530 від 20.06.2025 року вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині не нарахування відсотків та неустойки за користування кредитом.
Таким чином, суд частково задовольняє заявлений позов і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 20.06.2025-100001530 від 20.06.2025 року у розмірі 9712,52 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками та неустойкою суд відмовляє.
Згідно вимог ч.ч. 1,2,10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Оскільки суд позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задовольняє частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 929 грн. 47 коп. 
Керуючись ст.ст.12,89,141,263,265,268,354 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 615, 629, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, вул. Саксаганського,133-А, м. Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 20.06.2025-100001530 від 20.06.2025 року в розмірі 9712 (дев`ять тисяч сімсот дванадцять) гривень 52 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 929 (дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 47 коп.
Решту позовних вимог залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя          Ірина КУСІК