Справа № 216/3928/26
провадження №2-а/216/54/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально – Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Гайтко Л.А. 
за участю :
секретаря судового засідання: Маленької Т.О. 
без участі сторін та без застосування технічного запису згідно зі ст. 229 КАС України
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
У своїй позовній заяві позивач просить суд :
-скасувати постанову № 726 від 14.05.2026 р., яку виніс начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.
-провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.
В обґрунтування позовних вимог посилається, зокрема, на те, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18.04.2022 р., на даний час не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки має право на відстрочку, згідно п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та підготовку до мобілізації», наприкінці квітня 2026 р. під час чергового перегляду своїх даних у додатку з`явилося сповіщення про те, що позивач перебуває в розшуку. З відомостей, що відображаються у мобільному застосунку «РЕЗЕРВ+», причиною розшуку було вказано «не стали на військовий облік за новою адресою». Лише 14.05.2026р. було складено Протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП під час чергової особистої явки позивача в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому зазначено, що він не став на військовий облік за новою адресою.
Також позивач зазначає, що ознайомившись із постановою № 726 від 14.05.2026 року, яку виніс начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 заявляє про повну незгоду з її змістом та вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:
- 01.04.2025р. позивач змінив місце проживання, як внутрішньо переміщена особа, з АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 01 квітня 2025 року № 513-7002219043;
-того ж дня нові відомості про його актуальну адресу проживання були автоматично
відображені в електронному кабінеті військовозобов`язаного "Резерв+" ;
- згідно підпункту 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року та абзацу 4 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» протягом 7 днів з моменту зміни місця проживання позивач був зобов`язаний стати на облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чого він згідно обставин викладених в поясненнях до протоколу, не зробив;
- нормами частини 1 статті 38 КУпАП чітко визначено строки притягнення до відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП в особливий період, відповідно до яких адміністративне стягнення накладається впродовж трьох місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше одного року з дня, коли воно було вчинене;
- стверджує, що вказана постанова винесена з прямим порушенням норм матеріального права, адже на думку позивача на момент винесення оскаржуваної постанови (14.05.2026р.) передбачений законом граничний строк притягнення до відповідальності повністю сплив 08.04.2026р., що згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 19.05.2026 р. відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
12.06.2026 р. від відповідача через систему “Електронний суд” надійшов Відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Згідно Заяви, яка надійшла до суду 12.06.2026 р. через систему “Електронний суд” відповідач просить поновити строк для подання відзиву у даній справі, пропуск строку для подання відзиву на позовну заяву обґрунтовує значним навантаженням та великим обсягом виконання мобілізаційних завдань.
13.06.2026 р. від позивача через систему “Електронний суд” надійшли Заперечення на Заяву відповідача, у якій він просить суд відмовити відповідачу у поновленні процесуального строку на подання відзиву у справі.
Щодо клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Розглянувши заяву відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву суд вважає, що відповідачем пропущено такий строк з поважних причин, оскільки під час дії воєнного стану територіальні центри комплектування та соціальної підтримки працюють в умовах значного навантаження, здійснюють опрацювання великих обсягів інформації та забезпечують виконання мобілізаційних завдань, а відтак суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, враховуючи викладені обставити та з метою забезпечення права на захист.
Згідно ст.262 ч.5 КАС України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідності до ст.229 ч.4 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами справи.
14.05.2026 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 726 про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
14.05.2026 року відповідачем прийнято постанову № 726, суть правопорушення полягає в тому, що 14.05.2026 року о 10 год. 30 хв. посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено факт порушення вимог чинного законодавства військовозобов`язаним. Громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 18.04.2022 р.) змінив місце мешкання, як внутрішньо переміщена особа (з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_3 ). Військовозобов`язаний, в порушення вимог п. п. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року та абз. 4 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” протягом семи днів з моменту зміни місця мешкання (15.05.2025 р.) – згідно відомостей, отриманих шляхом комунікації ІКС “Оберіг” та реєстру ЄІССС) не став на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 здійснив триваюче правопорушення – порушував вимоги законодавства в період з 15.05.2025 р. по 14.05.2026 р.
Згідно вказаної постанови, враховуючи те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП з дотриманням строків, визначених п. 7 ч. 1 ст. 38 КУпАП на військовозобов`язаного ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 грн.
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 

3543-XII), Порядком організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи й організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів: військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Як визначається в пункті 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 “Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад”, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Громадяни, які підлягають взяттю на військовий облік та не можуть здійснити електронну ідентифікацію в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зобов`язані особисто прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.
Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, 

військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів).
Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Таким чином, нормами чинного законодавства чітко визначено чіткий термін для військовозобов`язаного, який змінив місце проживання для того, щоб стати на облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за новим місцем свого мешкання – це семиденний термін.
Як вбачається з матеріалів справ та підтверджується позивачем, перебуваючи на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 (з 18.04.2022 року), позивач змінив місце мешкання, як внутрішньо переміщена особа (з АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 ).
Однак, як встановлено в ході розгляду справи, позивач в порушення вимог підпункту 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року та абзацу 4 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, протягом семи днів з моменту зміни місця мешкання (15.05.2025 року - згідно відомостей отриманих шляхом комунікації ІКС «Оберіг» та реєстру ЄІССС, відповідний витяг знаходиться в матеріалах справи), не став на облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У позовній заяві позивач вказує як підставу для невиконання ним вимоги стати на облік за новим місцем свого мешкання у м. Бар Вінницької області те, що позивач  є особою з інвалідністю II групи, визнаний непридатним до військової служби, згідно ВЛК від 06.02.2025 року, але без виключення з військового обліку, з чим не погоджується та оскаржує рішення ВЛК та неправомірні дії ТЦК в суді. Судове провадження триває по сьогоднішній день. Постановка на військовий облік за новим місцем перебування унеможливлювало б виконання рішення суду на його користь в подальшому, так як відповідачем являється саме ІНФОРМАЦІЯ_7 АДРЕСА_2 .
Суд критично оцінює дані пояснення позивача, адже стати на облік у центрі комплектування та соціальної підтримки за новим місцем проживання є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.
Відповідно до ч.9 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснив триваюче правопорушення -порушував вимоги законодавства в період з 15.05.2025 року по 14.05.2026 р. (день складення постанови), на облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем свого мешкання не став, а отже відповідачем при винесенні постанови №462 від 14.05.2026 р. дотримано строки, які передбачені ст. 38 КУпАП.
Під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Позивачем не надано суду доказів, що він став на облік у ТЦК та СП за місцем свого мешкання у м. Бар Вінницької області, твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Таким чином, стороною позивача не доведено, що він, будучи військовозобов`язаним, був звільнений від виконання обов`язку стати на облік у ТЦК та СП за новим місцем свого мешкання.
Решта доводів позивача не спростовують висновків суду, а тому відхиляються за безпідставністю.
Крім того, під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства.
З огляду на наведене, суд вважає, що постанова № 726 в справі про адміністративне правопорушення від 14.05.2026 р., винесена відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає, а також відсутні підстави для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та з урахуванням того, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову, всі судові витрати слід покласти на позивача згідно до вимог ст. 139 КАС України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 132, 139, 241, 243, 246, 262, 286, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 24.06.2026 р.

Суддя Л.А.Гайтко