Справа № 274/2388/26 Провадження № 2-о/0274/114/26	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.26 р.	м. Бердичів	

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді - Корбута В.В. (головуючого), присяжних Козловського О.М., Мельник О.М. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С., 

розглянувши у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою	ОСОБА_1 ,	
про усиновлення 	ОСОБА_2 ,	
заінтересовані особи:	1) Міська служба у справах дітей, 2) ОСОБА_3 ,	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з заявою, у якій просить оголосити його усиновлючвачем дитини - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та записати його батьком дитини.
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 31.05.2022 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , спільних дітей вони не мають, ОСОБА_3 має сина - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька цієї дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Вони усі проживають разом у частині приватного будинку. ОСОБА_1 відповідає вимогам, яки встановлені законодавством України до усиновлювачів, зокрема, має регулярний та стабільний дохід, необхідний стан здоров`я до кримінальної відповідальності не притягувався.
ОСОБА_3 просить заяву задовольнити.
Міська служба у справах дітей підтримала висновок від 17.03.2026 р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про доцільність усиновлення дитини - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_1 (далі - Висновок від 17.03.2026 р., а. с. 13 - 14).
Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області надав Висновок від 17.03.2026 р., у якому вважає, що усиновлення ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_1 , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а. с. 13 - 14).
Розглядаючи заяву, Суд виходить з наступного. 
Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).
Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичеві Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом від 10.02.2026 р. про народження (а. с. 11).
Таким чином ОСОБА_2 є дитино, тобто може бути усиновленим.
Статтею 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини.  Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.  У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті.  Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі.  Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину.  Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини.  Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі.  Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі.  Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини.  Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка.  Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується.
Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 
1) обмежені у дієздатності; 
2) визнані недієздатними; 
3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 
4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 
5) мають психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин, наявність яких встановлено на підставах, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу" та іншими законами України, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України;
6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 
7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 
8) мають захворювання, розлади або стани, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які встановлені за результатами медичного огляду, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 
9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 
10) були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також за злочини, передбачені статтями 164, 166, 167, 169, 181, 187 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 
11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 
12) є особами без громадянства; 
13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем;
14) вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення;
15) є громадянами держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції;
16) перебувають у шлюбі з громадянином держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції.
Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.
Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) ОСОБА_1 бути усиновлювачем ОСОБА_2 .
При цьому Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується його паспортом громадянина України від 24.12.2021 р. (а. с. 10), тобто він не молодше двадцяти одного року та старше за дитину, яку бажає усиновити, більше як на п`ятнадцять років.
ОСОБА_1 з 31.05.2022 р. перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , має постійне місце проживання, у якому проживає разом з, зокрема, дружиною та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, останні роки має регулярний та стабільний дохід, станом на 03.03.2026 р. є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність незнятої чи непогашеної судимості та про розшук відсутні, до нього не було застосовано адміністративне стягнення за вчинення домашнього насильства та насильства за ознакою статі, на профілактичному обліку кривдників не перебуває, в нього відсутні захворювання, розлади або стани, за наявності яких особа не може усиновити дитину згідно з переліком, затвердженим Міністерством охорони здоров`я України, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31.05.2022 р. (а. с. 12), свідоцтвом від 17.05.2002 р. про право на спадщину за заповітом (а. с. 24), довідкою від 20.05.2002 р. Державного комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" (а. с. 25), актом від 12.03.2025 р., складеним працівниками Міської служби у справах дітей (а. с. 23), довідкою від 02.03.2026 р. з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) (а. с. 17 - 19), витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" (а. с. 16), довідкою-характеристикою від 02.03.2006 р. старшого ДОП СДОП ВП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області майором поліції Л.Мовчаном (а. с. 20), медичним висновком від 17.12.2025 р. щодо особи, яка виявила бажання усиновити або взяти дикту під опіку / піклування, створити прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, надавати послуги патронату над дитиною або здійснювати наставництво, та особи, яки проживатиме із влаштованою дитиною на спільній житловій площі (а. с. 22), Висновком від 17.03.2026 р. (а. с. 13 - 14).
Таким чином ОСОБА_1 може бути усиновлювачем ОСОБА_2 .
Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статі 217, пунктів 1 та 5 частини першої статті 219, статті 220 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків.  Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною.  Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі, протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.  Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичеві Житомирської області (актовий запис № 436 від 01.10.2024 р. складено Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України), його батьками є (записані) ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом від 10.02.2026 р. про народження (а. с. 11).
ОСОБА_3 є усиновлювачем ОСОБА_2 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.12.2025 р. у справі № 295/15830/25, яке за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 24.01.2026 р. (а. с. 33 - 36), та, як було встановлено вище, є дружиною ОСОБА_1 , надала письмову згоду на усиновлення ним цієї дитини, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 06.03.2026 р. (а. с. 26).
Відомості про батька ОСОБА_2 записані відповідно до частини першої статі 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.12.2025 р. у справі № 295/15830/25 та витягом від 10.02.2026 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 15).
Таким чином вимоги щодо згоди другого подружжя та батьків дитини на усиновлення останньої дотримані.
Згідно зі статтею 218 Сімейного кодексу України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити.  Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення.  Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення.  Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому у зв`язку з віком не усвідомлює факту установлення. 
Таким чином вимоги щодо згоди дитини на її усиновлення останньої дотримані.
Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України передбачено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 
1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 
2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 
3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 
4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 
5) особу дитини та стан її здоров`я; 
6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. 
При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.
Як зазначалось вище, орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області надав Висновок від 17.03.2026 р., у якому вважає, що усиновлення ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_1 , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.
Суд, зважаючи на наявні матеріали справи та встановлені вище обставини, погоджується з вказаним висновком.
Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що ОСОБА_1 здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - ОСОБА_2 , а тому його заява в частині вимоги про оголошення його усиновлювачем цієї дитини підлягає задоволенню.
Частиною третьою статті 228 Сімейного кодексу України визначено, що таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229 - 231 цього Кодексу.
З метою забезпечення таємниці усиновлення, зважаючи на статтю 229 Сімейного кодексу України, Суд вважає за можливе та необхідне записати ОСОБА_1 батьком дитини.
Зважаючи на вказане, Суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в частині вимоги про запис його батьком дитини.
Керуючись статтями 258, 259, 263 - 265, 293, 294, 310 - 314 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Міська служба у справах дітей (Житомирська обл., м. Бердичів, пл. Центральна, 1, код ЄДРПОУ 36711067),  ОСОБА_3  ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), задовольнити.
2. Оголосити ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, усиновлювачем дитини - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Записати в актовому записі про народження № 436 від 01.10.2024 р., який складено Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , УНЗР НОМЕР_3, батьком дитини - ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя (головуючий)       В.В. Корбут

Присяжні        О.М. Козловський

О.М. Мельник