КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

Справа № 178/879/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Лісняк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 6 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої в ФОП « ОСОБА_2 » продавцем, проживаючої по АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 156 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В : 
06.04.2026 року о 15 год. 00 хв. за адресою по АДРЕСА_2 в приміщені магазину ФОП « ОСОБА_2 » ОСОБА_1 , будучи реалізатором (продавцем), здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами, а саме: сигаратеми «Прима» 8 пачок без марок акцизного податку по ціні 40 грн. за пачку, на загальну суму 320 грн. ,чим порушила ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, заяв, клопотань не надавала.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Причетність  ОСОБА_1 до скоєного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161. Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 957476 від 06.04.2026 р., який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, поясненнями  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 
На підставі викладеного, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ті обставини, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку про застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу з конфіскацією предметів торгівлі.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст. 156 ст. 284 КУпАП суддя, 
П О С Т А Н О В И В: 
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, з конфіскацією предметів торгівлі.
Стягнути з ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору на користь держави. 
Протягом 10 днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена через Криничанський районний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя:	  	В.  В.  Лісняк