УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 285/14/26	Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.	
Категорія 156	Доповідач Скітневська О.М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Житомир	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Скітневська О.М., з секретарем судового засідання Кашенко Л.М., з участю захисника Кобриної Ніни Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Кобриної Н. В. на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з постановою судді місцевого суду 21.12.2025 о 01 год. 23 хв. по пров. Пилиповецькому в с. Ярунь Звягельського району ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 . Працівники поліції виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кобрина Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обгрунтована тим, що транспортний засіб не зупинено працівниками поліції та факт керування ОСОБА_1 не зафіксовано. ОСОБА_1 повторював неодноразово, що він не був водієм. На долученому до матеріалів справи відеозаписі не зазначено технічний засіб, на який здійснювалося фіксування. На думку захисника, працівниками поліції порушена процедура проведення огляду, направлення на огляд виписувалося формально, а акт огляду не має доказового значення.
ОСОБА_1 в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи участь в судовому засіданні адвоката Кобриної Н.В., відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим проводити апеляційний розгляд на підставі положень частини шостої статті 294 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Кобриної Н.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху.
Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2025 року серії ЕПР1 №546581 убачається, що 21.12.2025 року о 01 год 23 хв. по пров. Пилиповецькому в с. Ярунь Звягельського району ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер та у медичному закладі водій відмовився на портативний відеореєстратор Моторола 857993, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. Водія відсторонено від подальшого руху (а.с.2).
Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.12.2025 серії ЕПР1 №546581, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.2); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, порушення мови (а.с.4);направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.10);копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.12.2025 серії ЕНА №6383535 про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.8); наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.11).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що законність підстави зупинки транспортного засобу, місце зупинки, не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП, та не впливають на висновок про наявність чи відсутність складу саме цього адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги відносно факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується належними та допустимими доказами, яким суд дав оцінку, зокрема, відеозаписами обставин події. 
Так, на першому відеозаписі зафіксовано ознаки руху транспортного засобу, який перебував за рослинними перешкодами (кущами або деревами) відносно фокусу відеокамери. Працівники поліції швидко наблизились до виявленого автомобіля.
На другому відеозаписі зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 в салоні автомобіля, який не рухався, на сидінні водія. При цьому ОСОБА_1 давав суперечливі пояснення щодо обставин свого перебування в автомобілі - одночасно визнавав та заперечував факт керування ним транспортним засобом.
Також судом першої інстанції допитано свідків.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_1 , якого 21.12.2025 вночі вона підвозила власним автомобілем. Під час поїздки в автомобілі ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була водієм, а ОСОБА_1 та ще два його друга були пасажирами. Під час поїздки було пошкоджено колесо зазначеного автомобіля. ОСОБА_2 телефоном попросила ОСОБА_3 приїхати за нею на місце зупинки пошкодженого автомобіля та допомогти привезти запасне колесо, яке зберігалось за місцем її проживання. ОСОБА_3 приїхав власним автомобілем, забрав ОСОБА_2 та возив її до дому за колесом. Під час відсутності ОСОБА_2 , на місце зупинки автомобіля ВАЗ 21063 прибули працівники поліції, які застали ОСОБА_1 на місці водія. При цьому автомобіль не рухався.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що він є кумом ОСОБА_2 та підтвердив обставини, викладені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Працівник поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що 21.12.2025 він перебував у складі екіпажу поліції, який у нічну пору доби здійснював патрулювання в с. Ярунь, Звягельського району. Під час перевірки документів у водія автомобіля «Пежо», анкетні дані якого він не пам`ятає, було виявлено рух іншого автомобіля - ВАЗ 21063, по пров. Пилиповецькому в с. Ярунь, Звягельського району, який пересувався з гучним різким шумом, що привернув увагу поліцейських. Цей рух відбувався на перехресті за деревами. Працівники поліції наблизились до автомобіля ВАЗ 21063, який зупинився. На сидінні водія перебував ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.
Апеляційний суд також критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та свідків про те, що вищезазначеним автомобілем до моменту зупинки нібито керувала ОСОБА_2 , а її брат ОСОБА_1 перебував у салоні на місці пасажира, оскільки вказані ними покази спрямовані на уникнення ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що свідки перебувають у родинних та дружніх стосунках з ОСОБА_1 , а також спростовуються відеозаписами.
Разом з тим, факт керування ОСОБА_1 визнав особисто, зокрема, погодився з постановою 21.12.2025 серії ЕНА №6383535 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 510 грн, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.8), про що особисто поставив підпис.
Відсутність чи наявність акту про порядок проходження огляду за допомогою технічних засобів та направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи технічних характеристик приладу (приладів), на який проводилася відео зйомка, не спростовує об`єктивність інформації, яка зібрана за допомогою зазначеного приладу (портативний відеореєстратор та реєстратор, встановлений всередині службового автомобіля (а.с.2)). Крім того, у графі 10 протоколу про адміністративне правопорушення «технічний засіб відеозапису» зазначено: БК (бодікамера) 857993, що узгоджується із доданим до протоколу відеозаписом, на якому відображено дані зазначених відеореєстраторів. Отже, долучені докази дають змогу встановити джерело походження відеозапису. Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обгрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам, та які не мають ознак монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи, і який відповідає вимогам ст.251 КУпАП. З урахуванням наведеного, судом першої інстанції надано належну оцінку факту відеозапису на предмет його належності та достатності для встановлення обставин справи. 
Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, доходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Кобриної Ніни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	О. Скітневська