ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1213/26 Справа № 175/421/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 червня 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Ворони Б.А., захисника Литвинова В.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника Литвинова В.В. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2026 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 156КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду 08 листопада 2025 року об 11-15 год. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, перебуваючи у місці торгівлі, не визначеного для торгівлі алкогольними напоями - приміщенні магазину «Бублик» по вулиці Паркова, 28 у місті Краматорську здійснила продаж гр. ОСОБА_2 алкогольних напоїв – пляшку пива «Львівське Світле» об`ємом 480 мл. (вміст сирту 4,3 %) та пляшку коньяку «KAZBEGI» об`ємом 0,5 л (вміст сирту 40 %) за ціною 305 грн., чим порушила пункт 1 Наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №16од від 09.07.2022 року, п.9 ч.2 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року №3817-IX, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.156 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Предмет торгівлі - пляшку пива «Львівське» об`ємом 0,48 л. та пляшку коньяку «KAZBEGI» об`ємом 0,5 л, які відповідно до розписки передані на зберігання ОСОБА_2 , конфісковано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 665 грн. 60 коп.
З таким судовим рішенням не погодився захисник Литвинов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та оскаржив його в апеляційному порядку з пропуском строку апеляційного оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що загальний доступ до постанови суду першої інстанції було забезпечено 11 лютого 2026 року, після чого 13 лютого 2026 року апеляційну скаргу було подано через підсистему «Електронний суд». Вказує, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2026 року апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з недолученням копії договору про надання правничої допомоги, з роз`ясненням права на повторне звернення. 
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки доказам, формально підійшов до розгляду справи та не забезпечив повного, об`єктивного й неупередженого її розгляду.Вважає, що матеріали справи не містять доказів заборони реалізації алкогольних та слабоалкогольних напоїв саме у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що за цією адресою магазин «Бублик» взагалі відсутній, а тому не доведено одну з обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, а саме здійснення торгівлі у приміщенні або на території, заборонених законом.Вказує на порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції при складенні протоколу серії ВАД №842491. Зазначає, що у протоколі скорочено вказані посада та звання поліцейського, у графі щодо місця роботи ОСОБА_1 зазначено про стажування на посаді продавця магазину «Бублик», однак у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують її трудові відносини з будь-яким підприємством або фізичною особою-підприємцем, що здійснює діяльність у цьому магазині.Зазначає, що в описовій частині протоколу вказано адресу магазину: АДРЕСА_2 , однак за цією адресою магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відсутній. Також вважає, що у протоколі не зазначено належним чином підставу заборони продажу алкогольних напоїв або обставини того, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не визначений для торгівлі такими товарами. Крім того, у графі «до протоколу додається» зазначено лише «матеріали на аркушах», без конкретного переліку документів і кількості аркушів, що, на переконання захисника, не відповідає вимогам Інструкції.Вказує, що протокол огляду речей від 08 листопада 2025 року складено з порушеннями чинного законодавства. Зазначає, що огляд проводився з 11 год. 10 хв. до 11 год. 35 хв., при цьому до протоколу огляду внесено пояснення ОСОБА_2 , що не передбачено ст. 264 КУпАП. Також вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про проведення особистого огляду ОСОБА_1 , однак вона не вписана до протоколу огляду від 08 листопада 2025 року.Зазначає, що у протоколі огляду речей не відображено, де саме було знайдено коньяк «Kazbegi» об`ємом 0,5 л та банку пива «Львівське» об`ємом 0,48 л, а також у кого вони були вилучені. Вказує, що у протоколі огляду та протоколі про адміністративне правопорушення зазначені різні поняті, в присутності яких проводився огляд. Крім того, посилається на накладну СП №3538193 від 03 лютого 2026 року, згідно з якою адресою магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » є: АДРЕСА_3 , а не АДРЕСА_2 .Вважає, що у матеріалах справи відсутня будь-яка об`єктивна інформація про факт придбання ОСОБА_2 алкогольних або слабоалкогольних напоїв. Зазначає, що в поясненні ОСОБА_2 відсутній опис продавчині, яка нібито реалізувала йому пиво та коньяк, а також не відображено, якими саме купюрами було здійснено розрахунок.Вказує, що працівниками поліції вилучено предмет правопорушення пляшку пива та пляшку коньяку, однак вони були повернуті ОСОБА_2 , хоча, на переконання захисника, мали зберігатися у камері зберігання речових доказів. Також зазначає, що у матеріалах справи відсутній протокол огляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », не вилучено аналогічної алкогольної продукції та грошові кошти, якими нібито розрахувався ОСОБА_2 .Зазначає, що до матеріалів справи долучено ксерокопію наказу №16 од командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 09 липня 2022 року «про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі», яка належним чином не завірена та не містить відповідної відбитки печатки органу Національної поліції. Також вказує, що цей наказ не знайшов свого відображення у документах, складених працівниками поліції.Вказує, що до матеріалів справи долучено постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/12656/25 від 23 вересня 2025 року, яка не містить відповідних анкетних даних особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє пояснення ОСОБА_1 , а сама вона заперечує факт продажу алкогольної чи слабоалкогольної продукції будь-якій особі.Вказує на невідповідність часу події у матеріалах справи. Зазначає, що згідно з рапортом від 08 листопада 2025 року повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення надійшло до чергової частини Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 08 листопада 2025 року о 12 год. 03 хв., а в самому рапорті вказано, що 08 листопада 2025 року о 12 год. 00 хв. продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_2 здійснила продаж алкогольних напоїв. Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №842491 зазначено, що продаж алкогольної продукції ОСОБА_1 здійснено 08 листопада 2025 року об 11 год. 15 хв.Вважає, що працівниками поліції проведено огляд речей у період з 11 год. 10 хв. до 11 год. 35 хв., тобто до реєстрації повідомлення про правопорушення, що, на його переконання, не відповідає Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженому наказом МВС України №100 від 08 лютого 2019 року.Зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про проведення працівниками поліції оперативної закупівлі. Вказує, що сам факт торгівлі, тобто обмін товару на гроші, у матеріалах справи не відображено та належним чином не задокументовано. Крім того, вказує, що предмети торгівлі належним чином не ідентифіковані, у матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 грошових коштів від продажу алкогольних напоїв, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 4 ст. 156 КУпАП підлягає конфіскації.Вказує, що працівниками поліції не доведено, що рідина у пляшках, нібито придбаних свідком, є алкогольними напоями або іншими напоями, продаж яких заборонений. Зазначає, що до матеріалів справи не долучено експертного дослідження вилученого, а пляшки з рідиною були повернуті ОСОБА_2 .Зазначає, що захисником до суду першої інстанції подавалося клопотання про допит свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та протоколі огляду, а також про огляд вилучених пляшок для всебічного та повного з`ясування обставин справи. Вказує, що суд першої інстанції це клопотання проігнорував, пославшись на затягування розгляду справи, хоча дата та час розгляду справи призначаються судом, а сторона захисту позбавлена можливості впливати на ці процеси.Вважає, що диспозиція ч. 3, ч. 4 ст. 156 КУпАП є бланкетною, а тому при викладенні суті правопорушення обов`язковим є посилання на конкретний нормативно-правовий акт, який передбачає відповідну заборону продажу. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладення всіх істотних ознак складу правопорушення, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення або відшукувати докази на користь обвинувачення.Вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушеннями, не може бути доказом доведеності вини ОСОБА_1 та не відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом». Зазначає, що тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на орган, який склав протокол, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь.Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та протокол огляду речей складені з істотними порушеннями, а факт реалізації алкогольних або слабоалкогольних напоїв належними і допустимими доказами не підтверджений.Просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали адміністративної справи,вислухавши думку сторони захисту, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції визнає наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе поновити цей строк.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
Відповідальність за ч. 4 ст. 156 КУпАП настає коли дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, вказані відносини регулюються, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №842491 від 08 листопада 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано продаж алкогольних напоїв у місці торгівлі, не визначеному для торгівлі алкогольними напоями, а саме в магазині «Бублик» за адресою: АДРЕСА_2 , із посиланням на п. 9 ч. 2 ст. 71 Закону №3817-IX та Наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №16од від 09.07.2022 року.
Отже, для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, необхідним є доведення не лише факту попереднього притягнення її до адміністративної відповідальності за такі ж порушення, а й факту конкретного продажу алкогольних напоїв, належної ідентифікації предметів торгівлі, місця вчинення правопорушення та того, що відповідне місце торгівлі не було визначене для торгівлі такими товарами або належало до місць, де продаж заборонено законом.
Апеляційний суд встановив, що матеріали справи дійсно містять протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №842491 від 08 листопада 2025 року, рапорт, пояснення ОСОБА_2 , протокол огляду речей від 08 листопада 2025 року, фототаблицю, розписку про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення огляду, а також постанови суду про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП.
Разом з тим, сама по собі наявність у матеріалах справи зазначених документів не є достатньою підставою для висновку про доведеність вини особи, якщо їх зміст не розкрито, не перевірено в сукупності та не усунуто наявні між ними суперечності.
Суд першої інстанції, пославшись на зазначені докази, фактично лише перерахував їх у постанові, однак не навів належної оцінки їх змісту, допустимості, взаємної узгодженості та достатності для встановлення події адміністративного правопорушення і вини саме ОСОБА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду передчасно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, виходячи із такого.
Доводи апеляційної скарги про те, що сам факт продажу алкогольних напоїв ОСОБА_1 належними та достатніми доказами не підтверджений є слушними.
Матеріали справи не містять об`єктивних даних щодо проведення розрахунку за товар, вилучення грошових коштів, які нібито були отримані ОСОБА_1 від продажу, фіксації факту передачі товару та грошей, чеку, протоколу огляду приміщення магазину, вилучення аналогічної алкогольної продукції або інших доказів, які б у сукупності підтверджували обмін товару на гроші.
Пояснення ОСОБА_2 самі по собі, за відсутності інших належних, допустимих та узгоджених доказів, не можуть бути достатньою підставою для висновку про доведеність події правопорушення поза розумним сумнівом, тим більше з огляду на наявні розбіжності щодо місця, часу, огляду речей та походження предметів торгівлі.
Довід захисту про відсутність у матеріалах справи виручки також має значення для оцінки повноти доказування. Санкція ч. 4 ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. У матеріалах справи не відображено даних про встановлення та вилучення грошових коштів, які нібито були отримані внаслідок продажу. Ця обставина не є самостійною безумовною підставою для закриття провадження, однак у сукупності з іншими недоліками підтверджує неповноту фіксації події адміністративного правопорушення.
Також апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що протокол огляду речей від 08 листопада 2025 року не усуває сумнівів щодо походження предметів торгівлі та їх зв`язку з інкримінованим продажем.
Із матеріалів справи вбачається, що протокол огляду речей складено у період часу з 11 год 10 хв до 11 год 35 хв, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення час продажу зазначено як 11 год 15 хв. При цьому з протоколу огляду не вбачається чітко, де саме були виявлені пляшка коньяку «Kazbegi» 0,5 л та банка пива «Львівське» 0,48 л, у кого саме вони були вилучені, яким чином ці предмети були пов`язані з ОСОБА_1 та чи були вони безпосередньо предметом продажу, який інкримінується останній.
Апеляційний суд також бере до уваги доводи апеляційної скарги про наявність розбіжностей у часі події.
З рапорту від 08 листопада 2025 року вбачається, що повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення надійшло до чергової частини Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області 08 листопада 2025 року о 12 год 03 хв, при цьому в рапорті зазначено час події близько 12 год 00 хв. Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення час продажу алкогольної продукції зазначено як 11 год 15 хв, а огляд речей проведено з 11 год 10 хв до 11 год 35 хв.
Вказані розбіжності судом першої інстанції не перевірені та не усунуті, хоча вони стосуються істотних обставин справи часу події, часу виявлення предметів та часу реєстрації повідомлення про правопорушення. За таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості визнати встановленою послідовність подій, на які посилається орган поліції.
Слушними є також доводи апеляційної скарги щодо неповноти розгляду клопотання захисника про допит свідків та огляд вилучених пляшок.
З матеріалів справи вбачається, що захисник Єрмілової О.В. заявляв клопотання про виклик свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та протоколі огляду, а також про огляд вилучених пляшок. Такі клопотання були спрямовані на перевірку обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи: факту продажу, місця події, походження предметів торгівлі, порядку їх огляду та вилучення.
Суд першої інстанції фактично відхилив ці доводи, зазначивши, що вони не спростовують факту продажу алкогольних напоїв та мають на меті чергове відкладення розгляду справи з метою закінчення тримісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності. Однак такий висновок є припущенням та не містить належного мотивування, чому саме допит свідків не мають значення для справи.
Апеляційний суд вважає, що за наявності заперечень особи щодо факту продажу, розбіжностей у матеріалах справи щодо місця і часу події, а також за відсутності об`єктивної фіксації передачі товару та грошових коштів, заявлені захисником клопотання не могли бути оцінені як такі, що спрямовані лише на затягування розгляду справи.
Разом з тим, не всі доводи апеляційної скарги самі по собі є визначальними для прийняття рішення апеляційним судом.
Так, доводи щодо скороченого зазначення посади чи звання особи, яка склала протокол, а також неповного зазначення переліку додатків до протоколу, за своїм змістом стосуються формальних недоліків оформлення адміністративних матеріалів і самі по собі не свідчили б про відсутність події або складу адміністративного правопорушення.
Доводи про відсутність матеріалів оперативної закупівлі також не можуть бути сприйняті як самостійна безумовна підстава для закриття провадження, оскільки КУпАП не вимагає обов`язкового проведення оперативної закупівлі для доведення кожного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП. Водночас за обставин цієї справи, коли факт продажу заперечується, а інші докази мають суперечливий характер, відсутність належної об`єктивної фіксації події додатково підтверджує неможливість визнання вини ОСОБА_1 доведеною.
Апеляційний суд також враховує, що наявність у матеріалах справи постанов про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності може мати значення лише для встановлення ознаки повторності. Однак такі постанови не доводять факту вчинення нею нового правопорушення 08 листопада 2025 року. Повторність не може замінювати собою доказування події нового адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов поспішного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , обмежившись формальним переліком доказів без належної перевірки їх змісту, взаємної узгодженості, допустимості та достатності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Суд не вправі перебирати на себе функції сторони обвинувачення та самостійно усувати недоліки доказування.
Отже, на основі наявних у справі доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП України, апеляційний суд не може встановити наявність події і складу адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки наявні матеріали не утворюють сукупності достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою доказів.
За таких обставин доводи апеляційної скарги в істотній частині знайшли своє підтвердження, а всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 підлягають тлумаченню на її користь.
А тому суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не є самостійними та визначальними для прийняття рішення апеляційним судом, не спростовують наведених висновків та не впливають на остаточний висновок про необхідність скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Литвинову В.В. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Литвинова В.В. задовольнити.
Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2026 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.156 КУпАП, щодо  ОСОБА_1  скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , за ч.4 ст.156 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя