Справа № 529/361/26
Провадження № 1-кп/529/79/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря c/з - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12026170440000115 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяна Балка Диканського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, фізичної особи - підприємця, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,
встановив:
13.02.2026 о 19-50 ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу входу до магазину «Орхідея», розташованого за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Незалежності, буд. 125, побачивши як ОСОБА_4 залишив на одному зі столиків банківську картку AT KБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 разом із записаним на папірці пін-кодом, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав вищевказану банківську картку, емітовану на ім`я ОСОБА_4 , яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.56 ч. 1 ст. 1 «Про платіжні послуги» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, тобто офіційним документом. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 13.02.2026 o 20-07 год., упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває донині, за допомогою банківського терміналу АТ КБ «Приватбанк», розташованому за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Незалежності, буд. 125, використовуючи раніше викрадену банківську картку, попередньо знаючи пароль захисту (пін-код) до даної картки, вивів у готівку та викрав кошти в сумі 3900,00 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що поблизу магазину «Орхідея» побачив як потерпілий залишив на столі папірець, підійшовши побачив, що то банківська карточка з написаним пін-кодом. Він взяв їх та в банкоматі, який знаходиться в магазині «Орхідея», зняв готівкові кошти. Наразі шкоду потерпілому відшкодував, щиро розкаюється у скоєному, просив пробачення у потерпілого. Також зазначив, що має на утриманні матір, яка має інвалідність 3 групи. 
Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що він вийшовши з магазину «Орхідея», де купив хліб та напій, трохи посидів на вулиці за столиком біля магазину. Коли виходив з магазину карточка та папірець з пін-кодом від неї у нього була в руках, пізніше сів в машину та поїхав. Вже дома він зрозумів, що карточка відсутня, повернувся до магазину, але і там її не знайшов. Йому на телефон приходило сповіщення, що були зняті кошти. Також вказав, що обвинувачений ОСОБА_5 кошти йому повернув, претензій до нього не має. 
Також в судовому засіданні були дослідженні, зокрема наступні докази:
виписка з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.64-65);
протокол огляду предмета від 24.02.2026 (а.с. 68-71);
відеозаписи з камер відеоспостереження, що встановлені поблизу магазину «Орхідея» за 13.02.2026 (а.с. 72).
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази як кожен окремо так і в сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України як викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. При цьому, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді Полтавського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_5 середній. Орган пробації вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відсутність тяжких наслідків, відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що не судимий, має на утриманні матір з 3 групою інвалідності, має середню освіту, а також враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки.
Крім того, згідно висновку експерта № 189 від 03.04.2026 ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, виявляв ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості з порушенням поведінки, не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості з порушенням поведінки, здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Відповідно до ст. 20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України суд враховує його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті.
За таких обставин, враховуючи п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд також визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, що кримінальні правопорушення вчинено ОСОБА_5 у стані обмеженої осудності та він потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Статтею 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, з урахуванням особи винного суд, мотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
В даному випадку суд вважає, що наявні підстави для застосування статті 69 КК України, оскільки є кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, вчинення правопорушення у стані обмеженої осудності), відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, відповідно до довідки-характеристики до адміністративної відповідальності адміністративною комісією та Виконавчим комітетом Диканської селищної ради не притягався, скарг від громадян, підприємств, установ та організацій стосовно його поведінки по місцю проживання чи роботи не було, компрометуючі матеріали відсутні. На обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра. 
З огляду на викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік, та за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Враховуючи сукупність вчинених обвинуваченим кримінальним правопорушень, з урахуванням вимог ст. 70 КК України, суд вважає доцільним обрати йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.
Разом з цим, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, адже наведені вище обставини у сукупності надають підстави для її застосування, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства. 
Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
З огляду на викладене, враховуючи висновок експерта № 189 від 03.04.2026, суд приходить до висновку про необхідність застосування стосовно обвинуваченого заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Цивільний позов у кримінальну провадженні не заявлено, процесуальні втирати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Під час судового розгляду запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-374, 393-395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5  визнати винуватим, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,
- за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 2 ст. 20, п. 2 ч. 1 ст. 93, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Речовий доказ: DVD+R диск «Axent» ємністю 4,7 Gb - залишити у матеріалах цього кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Суддя          ОСОБА_1