16.06.26
22-ц/812/1374/26
Провадження №22-ц/812/1374/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
16 червня 2026 року м. Миколаїв
справа № 483/122/26
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого Коломієць В.В.
суддів Серебрякової Т.В., Тищук Н.О.,
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – приватний нотаріус Остащенко Наталя Олександрівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Коренко Тетяною Володимирівною, на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 08 травня 2026 року під головуванням судді Рак Л.М., повна ухвала складена цього ж дня,
У С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю.
В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати – ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її вітчим та батько відповідача – ОСОБА_4 . Після їх смерті вона звернулась до приватного нотаріуса Остащенко О.С. з заявою про прийняття спадщини, що складається із частки домоволодіння по АДРЕСА_1 та частки земельної діялнки площею 0,1000 га кадастровий номер 4810300000:04:010:0050 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за вищевказаною адресою. Як вказала позивачка, відповідач ОСОБА_2 написав відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька на її користь та вона є єдиним спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, однак не може оформити спадкові права.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 травня 2026 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 передано до Інгульського районного суду м. Миколаєва на підставі п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.
Постановляючи вказану ухвалу, суд виходив із того, що місцем реєстрації відповідача є адреса, що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Інгульського районного суду м. Миколаєва, а тому згідно положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України вона підсудна саме цьому суду.
Не погодившись з цією ухвалою, представник ОСОБА_1 – адвокат Коренко Т.В. - подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області. Представник позивачки зазначала, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Інгульського районного суду м. Миколаєва, виходячи виключно із зареєстрованого місця проживання відповідача та застосувавши загальні правила територіальної підсудності, передбачені ст. 27 ЦПК України. Так, судом не було враховано характер спірних правовідносин та правову природу заявлених позовних вимог. Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 прямо вбачається, що встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем необхідне їй виключно з метою реалізації спадкових прав, а саме – набуття статусу спадкоємця четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України та прийняття спадщини, до складу якої входить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, між сторонами фактично виник спір, пов`язаний зі спадкуванням нерухомого майна. У даній справі встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем є не самостійною ізольованою вимогою, а юридичною підставою для набуття права на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, розташоване в м. Очакові Миколаївської області. Отже, спір безпосередньо стосується прав та інтересів щодо нерухомого майна, а тому повинен розглядатися за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням такого майна, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18, від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18, постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі 523/14831/21. Крім того адвокат Коренко Т.В. зазнчала, що відмовляючи у відкритті провадження за поданою позовною заявою суд порушив право позивачки на судових захист.
За положеннями ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про передачу справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на нижчевикладене.
Постановляючи ухвалу про передачу до Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2 , що за територіальністю відноситься до Інгульського районного суду м. Миколаєва, а тому, зважаючи на положення п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, справа підлягає передачі на розгляд іншого суду.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає вимогам процесуального закону.
Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 1 статті ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
За приписами цивільного процесуального закону при конкуренції виключної підсудності з іншими видами територіальної підсудності перевага завжди надається виключній підсудності.
Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір, може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, у постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 523/14831/21.
Оскільки між сторонами виник спір з приводу спадкування нерухомого майна, а саме: частки домоволодіння та земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , то справа підсудна саме Очаківському міськрайонному суду Миколаївської області.
Зазначені обставини та норми права судом першої інстанції враховані не були, що призвело до помилкового висновку про непідсудність справи Очаківському міськрайонному суду Миколаївської області.
Ураховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд до іншого суду є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України 
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Коренко Тетяною Володимирівною,- задовольнити.
Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 травня 2026 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду.

Головуючий       В.В. Коломієць

Судді:        Т. В. Серебрякова

Н.О. Тищук

Повне судове рішення складено 16 червня 2026 року