Справа № 143/296/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,- 

встановив:
До Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла за підсудністю позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. 
Позов мотивовано тим, що сторони 13.02.2024 року зареєстрували шлюб.
Від даного шлюбу мають малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дитина проживає та перебуває на утриманні матері.
ОСОБА_2 має добрий стан здоров`я, не перебуває на обліку в жодній медичній установі, має постійний заробіток, а тому в змозі сплачувати аліменти.
Відповідач не зобов`язаний до виплати аліментів будь-кому, крім їх спільній дитині, інших утриманців не має, аліментів на утримання не виплачує.
До того як відносини між ними було розірвані відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні.
Позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною 3 років від відповідача, оскільки доходів крім соціальних виплат не має. 
Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3 років в розмірі 3000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи з дня подання заяви до суду. 
Ухвалою судді від 08.04.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 15-17).
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі (а.с.20-22), відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не подав.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Так, судом встановлено, що 13 лютого 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб за актовим записом №10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 13 лютого 2024 року (а.с. 7).
Позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ) від 13 лютого 2024 року (а.с. 6).
Відповідно до частин 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).
Отже, особливим різновидом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст.79 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
У ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17, від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорії стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри».
Позивачка покликається на те, що малолітня дитина проживає разом із нею, а відповідач інших аліментних зобов`язань на сьогодні не має, а отже спроможний надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Натомість відповідач інформацію щодо місця проживання дитини з матір`ю, її утримання та здійснення за нею постійного догляду не спростував, а також не надав будь – яких доказів, які б свідчили про те, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Надані позивачкою докази, на переконання суду, виходячи із практики ЄСПЛ щодо урахування принципу «балансу вірогідностей», дозволяють суду дійти висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на її користь із відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку.
При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд виходить з положень ст. 84 СК України та керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін.
При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини у розглядуваній справі, суд виходить із принципів справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, вважає правильним визначити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. 00 коп.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано до суду будь-яких доказів того, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дружині, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
В ч.1 ст.1 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
В силу п. 3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. 
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом частин 1, 3 ст.9 ЗУ «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення. 
Зважаючи на те, що внаслідок розгляду даної справи державою Україна понесено певні матеріальні витрати, які полягають у неодержаному судовому зборі, який мав би бути спрямований на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, то держава Україна є особою, яка понесла судові витрати, в розумінні норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України.
Пунктом 3 ч.1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Отже, позов про стягнення аліментів за своєю правовою процесуальною природою є позовом майнового характеру.
За змістом підпункту 1 пункту 1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, із відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1331 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 133, 141, 258, 259, 263, 268, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 19 березня 2026 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.
Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Сторони по справі:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 16.06.2026 року.

Суддя