Номер провадження: 22-ц/813/5945/26 
Справа № 523/1718/25
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних 
справах:
головуючого - Лозко Ю.П.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 12 березня 2026 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ забезпечення діяльності органів опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини
встановив:
31 січня 2025 року засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний Суд» ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Арабаджи І.М., звернулася з позовом, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20 листопада 2025 року, просить:
-розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №3164;
-визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , 29 жовтня 2020 року разом з нею.
08 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом у якому просить:
-розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №3164;
-визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , 29 жовтня 2020 року разом з ним.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 12 березня 2026 року повернуто зазначений вище зустрічний позов.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 12 березня 2026 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, починаючи зі стадії підготовчого судового провадження.
За доводами апеляційної скарги суд вправі повернути зустрічний позов з підстав його невідповідності вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, лише за умови, що позивачем за зустрічним позовом не виконано вимоги ухвали суду про залишення такого позову без руху. 
Суд першої інстанції не приймав процесуальне рішення про залишення зустрічного позову без руху, в судовому засіданні 29 січня 2026 року суд запропонував представнику скаржника підготувати зустрічний позов, який би відповідав вимогам ЦПК України, та разом з клопотанням про поновлення процесуального строку звернутися до суду. При цьому, конкретний строк для усунення недоліків зустрічного позову суд не зазначив, протокольну ухвалу, якою б суд покладав обов`язок на скаржника виконати такий обов`язок, суд не постановляв. 
Стверджує, що він мав намір подати належним чином оформлений зустрічний позов в судовому засіданні 12 березня 2026 року, проте через хворобу та зайнятість у невідкладних слідчих діях, його представник не з`явився в судове засідання, подавши клопотання про його відкладення. 
Висновки суду про сплив строків, встановлених судом та необхідність звернення з клопотанням про поновлення процесуального строку не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки зустрічний позов, подано в межах строку, встановленого судом, тобто упродовж 15-ти днів з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. 
Днем вручення судового рішення є день: отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п.2 ч.6 ст. 272 ЦПК України). 
Представниця ОСОБА_2 , адвокат Арабаджи І.М. та третя особа: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування отримала у електронний кабінет копію апеляційної скарги та ухвали Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2026 року про відкриття апеляційного провадження, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Виходячи зі змісту частини шостої статті 185, частин другої, третьої статті 194, пункту 15.10 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви підлягає апеляційному оскарженню у відповідності до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України.
Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 1 листопада 2021 року у справі N 333/6667/20 (провадження N 61-10400сво21).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 травня 2026 року, з огляду на положення ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд цієї справи призначено в порядку письмового провадження за матеріалами, що містяться у справі, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про повернення зустрічного позову, право на апеляційне оскарження якої регламентовано п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає, виходячи з такого.
З матеріалів справи убачається, що 31 січня 2025 року засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний Суд» ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат 
Арабаджи І.М., звернулася з позовом, який уточнила, шляхом подання відповідної заяви від 20 листопада 2025 року.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 18 липня 2025 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09 жовтня 2025 року о 10:30 год. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов не пізніше 15-ти днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі. Роз`яснено, що у строк, встановлений для подання відзиву, відповідач має право пред`явити зустрічний позов (т.1 а.с. 126).
Відомості щодо вручення копії зазначеної вище ухвали суду учасникам справи у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України матеріали справи не містять.
08 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом та клопотанням у якому, серед іншого, просив залишити зустрічний позов без руху та надати строк для усунення недоліків (т.1 а.с. 131-140).
В підготовче судове засідання, призначене на 09 жовтня 2025 року о 10:30 год учасники справи не з`явилися, наступне судове засідання призначено на 25 листопада 2025 року о 12:00 год, яке також відкладено на 29 січня 2026 року о 10:30 год (т.1 а.с. 158). 
З протоколу судового засідання від 29 січня 2026 року убачається, що судом задоволено клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Ситніка В.О. про оголошення перерви в судовому засіданні з метою оформлення зустрічного позову (т.1 а.с. 197-199). Наступне судове засідання призначено на 12 березня 2026 року о 10:30 год (т.1 а.с. 199 а).
11 березня 2026 року представник ОСОБА_1 , адвокат Ситнік В.О. звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість у невідкладних слідчих діях (т.1 а.с. 225).
12 березня 2026 року суд постановив оскаржувану ухвалу, якою повернув зустрічний позов, а також ухвалу, якою закрив підготовче провадження у справі (т.1 а.с. 232,233).
Приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що зустрічний позов подано без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, про що зазначив сам ОСОБА_1 , звернувшись одночасно з клопотанням про надання йому строку для усунення недоліків, проте до теперішнього часу зустрічний позов у відповідність вимогам ЦПК України не привів, клопотання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом не заявляв. Суд звернув увагу на те, що зустрічний позов надійшов лише 12 серпня 2025 року та лише у формі прохальної частини, тобто минуло достатньо часу для його належного оформлення. Посилаючись на положення ст. 126 ЦПК України, суд зазначив, що строки, визначені судом закінчилися, однак зустрічний позов не приведено до належної форми, клопотання про його прийняття не заявлено. За таких обставин, суд дійшов висновку про втрату інтересу ОСОБА_1 до зустрічного позову, та відповідно до вимог ст. 194 ЦПК України наявність підстав для його повернення.
Проте з такими висновками місцевого суду, колегія суддів не погоджується з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.
Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).
Згідно з частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За вимогами частин першої, другої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Порядок вручення судових рішень, якими, зокрема, є ухвали суду, передбачений у статті 272 ЦПК України.
Відповідно до частин шостої, сьомої зазначеної статті днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
Колегія суддів зауважує, що повернення позову з тих підстав, що особа не виконала вимог ухвали про усунення недоліків, є можливим лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі N 234/11607/20 (провадження N 61-15126св21), зроблено висновок, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд може відмовити у прийнятті до розгляду зустрічного позову як за загальними підставами, які вказані у статті 185 ЦПК України, так, і в силу специфіки зустрічного позову, - на підставі статті 193 ЦПК України, за відсутності визначених у цій статті умов для його пред`явлення.
Оскаржувана ухвала мотивована тим, що поданий зустрічний позов не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, однак з часу звернення із зустрічним позовом до суду, ОСОБА_1 не привів його у відповідність до вимог законодавства, тобто повертаючи зустрічний позов, суд керувався загальними підставами, визначеними ст. 185 ЦПК України.
Колегія суддів звертає увагу, що з часу звернення ОСОБА_1 із зустрічним позовом, судом не приймалося процесуальне рішення у формі ухвали про залишення зустрічного позову без руху із зазначенням конкретних недоліків позову, способу і строку їх усунення, у той час як обов`язок усунути недоліки позову, які слугували підставами для залишення його без руху для позивача виникає саме з моменту отримання копії такої ухвали суду у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України. 
За таких обставин, суд дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для повернення зустрічного позову з мотивів, наведених в оскаржуваній ухвалі.
Крім цього, неможливо погодитися з висновками суду щодо сплину строків, встановлених судом.
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.
До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).
Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.
Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (частини четверта, шоста статті 124 ЦПК України).
Отже, для вирішення питання щодо дотримання строку звернення із зустрічним позовом необхідно встановити момент отримання зустрічним позивачем копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. 
Матеріали справи не містяться відомостей щодо вручення ОСОБА_1 та/або його представнику адвокату Ситніку В.О., у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України, копії ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 18 липня 2025 року, якою відкрито провадження у справі та встановлено 15-ти денний строк для подачі відзиву та зустрічного позову.
До апеляційної скарги представник скаржника, адвокат Ситнік В.О. долучив докази отримання ним зазначеної вище копії ухвали суду на електронну пошту 24 липня 2025 року о 16:41.
Зустрічний позов засобами поштового зв`язку подано 08 серпня 2025 року, тобто упродовж 15-ти строку з дня отримання представником скаржника копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.
За таких обставин, висновки суду щодо сплину строків, встановлених судом, суперечать фактичним обставинам справи. 
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З викладеного вище убачається, що суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями на скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, при цьому закон не містить вказівки про наявність у суду апеляційної інстанції повноважень щодо повернення справи для продовження розгляду, починаючи зі стадії підготовчого судового провадження у разі, якщо таке було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.
Разом із цим, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що за умотивованим клопотанням учасників справи, суд має право повернутися на стадію підготовчого провадження у справі з метою вирішення питань, які вирішуються виключно на цій стадії.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 12 березня 2026 року потрібно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір, сплачений позивачем за подання апеляційної скарги підлягає відшкодуванню за наслідками розгляду справи по суті, тому підстави для розподілу судових витрат на стадії апеляційного перегляду відсутні. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Пересипського районного суду м. Одеси від 12 березня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий    Ю.П. Лозко

Судді:     О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький