МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2026 р.  	№ 400/5245/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2026 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач) про:
визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року;
провести розрахунок та стягнути з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року у розмірі 83452,33 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі – Порядок № 44);
визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу із застосуванням щомісячної фіксованої індексації в сумі 3958,19 грн за період з 01.03.2018 по 01.01.2023 та з 01.01.2024 до наступного урядового підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби відповідно до абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі – Порядок № 1078);
провести розрахунок та стягнути з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення позивачу із застосуванням щомісячної фіксованої індексації в сумі 3958,19 грн за період з 01.03.2018 по 01.01.2023 та з 01.01.2024 до наступного урядового підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби відповідно до абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при нарахуванні і виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 відповідач протиправно не застосував для її нарахування як базовий місяць січень 2008 року. Крім цього, аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Однак, відповідач всупереч чинному законодавству, на думку позивача, протиправно не виплачував йому з 01.03.2018 по 01.01.2023 та з 01.01.2024 по день подання позову суми індексації-різниці. Все це призвело до невиплати позивачу в належному розмірі індексації грошового забезпечення за вказані періоди. 
У відзиві на позовну заяву від 27.05.2026 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити у повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що з 01.01.2016 грошове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України відповідно до протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 3 було значно збільшено за рахунок збільшення їх розміру премії, а тому базовим місяцем для нарахування індексації у вказаний період був січень 2016 року. З січня 2016 року по лютий 2018 року відповідач не виплачував індексацію грошового забезпечення позивачу відповідно до роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 № 248/1485 і від 24.09.2018 № 248/8294. Що стосується виплати позивачу з березня 2018 року індексації-різниці, то з 01.03.2018 відбулось підвищення розміру посадового окладу позивача. Водночас його грошове забезпечення збільшилось на суму, що перевищувала розмір індексації-різниці. За таких умов підстав для нарахування позивачу щомісячної фіксованої суми індексації з 01.03.2018 не було. Вимога позивача про нарахування індексації з 01.01.2024 до наступного урядового підвищення або дня звільнення є спробою позивача спотворити суть індексації як динамічної соціальної гарантії та суперечить чинному законодавству, оскільки індексації не є фіксованою постійною надбавкою, і суд не може приймати рішення на майбутнє. Також на переконання відповідача, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом.
Позивач правом на подання відповіді на відзив у встановлений судом строк не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
12.05.2026 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та про витребування у відповідача доказів.
До відзиву на позовну заяву відповідач додав витребувані в нього докази.
У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
Позивач проходив військову службу у відповідача з 21.06.2005, що підтверджується витягом із його послужного списку.
15.01.2026 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення позивача з 01.01.2016.
За твердженням позивача відповідач не надав відповіді на його звернення.
Вважаючи, що відповідач у спірний період виплачував йому індексацію грошового забезпечення в неповному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Строки звернення до суду у справах щодо недотримання законодавства про оплату праці встановлені статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України).
Враховуючи гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 524/39/15-а, від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22 та рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22.
Відповідно до частини першої та другої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, – у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Таким чином, право на звернення до суду щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовців становить три місяці з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні з військової служби.
У постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19.07.2022) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).
Водночас у постанові від 26.05.2026 у справі № 340/5721/25 Верховний Суд наголосив на тому, що як норми національного законодавства, так і міжнародні стандарти покладають на роботодавця чіткий обов`язок забезпечити працівникові повну, своєчасну та зрозумілу інформацію про склад, розмір і підстави нарахування та виплати заробітної плати.
Суд встановив, що довідку від 10.12.2025 № 2817, в якій зазначена повні та зрозумілі відомості про розмір грошового забезпечення позивача за спірний період, відповідач надіслав позивачу листом від 11.12.2025 № 633/6847. 
У матеріалах справи відсутні відомості та докази щодо дати отримання позивачем вищезазначеного листа.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивач звернувся до суду з цим позовом з дотриманням строків звернення до адміністративного суду.
Щодо безпосередньо спірних правовідносин суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексація грошових доходів населення – це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» регламентовано, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина сьома статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі – Порядок № 1078). Порядок № 1078 поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Пунктом 11 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року – місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац сьомий пункту 4 Порядку № 1078).
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги (абзац 11 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19.
Порядок визначення базового місяця для індексації грошових доходів встановлений пунктом 5 Порядку № 1078.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі – Постанова № 1013) пункт 5 Порядку № 1078 викладено в новій редакції, якою істотно змінено порядок індексації грошових доходів населення.
Ця постанова набрала чинності 15.12.2015 і відповідно до пункту 6 Постанови № 1013 застосовується з 01.12.2015.
Згідно з Постановою № 1013 абзац перший пункту 5 Порядку № 1078 викладено в такій редакції:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.»
Отже, починаючи з 01.12.2015, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
Відтак місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а.
Пунктом 1 Постанови № 1013 передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.
Натомість підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто Постановою № 1013 були підвищені оклади у більшості галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1-3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
З прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015, і включно до 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців не змінилися.
Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника залежно від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Ураховуючи пункт 5 Порядку № 1078, місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим.
Порядок виплати грошового забезпечення у спірний період з 01.12.2015 по 01.03.2018 регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 1294). 
Набрала чинності ця постанова 01.01.2008.
Пунктом 3 Постанови № 1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів. 
Втратила чинність Постанова № 1294 відповідно до пунктів 9, 10 постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 01.03.2018.
Тобто з 01.01.2008 по 28.02.2018 Постанова № 1294 була чинною, зміни до схеми посадових окладів військовослужбовців за весь цей період не вносились.
Пунктом 1 постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, на підставі якої суттєво підвищено посадові оклади військовослужбовців.
Отож підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року не відбувалося.
Відтак суд встановив, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 200/9297/19-а, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20 і від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21.
У пункті 72 мотивувальної частини постанови від 08.11.2024 у справі № 200/16532/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що правильним є такий розрахунок індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а саме такий:
«грудень 2015 року: індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно з даними Держкомстату – 100,70 %, індекс споживчих цін для визначення порогу – 100,70 %, наростаючий індекс споживчих цін - 267,10 %, величина приросту індексу споживчих цін – 167,10 %, прожитковий мінімум для працездатних осіб – 1378,00 грн, сума індексації – 2302,64 грн, виплачено – 0,00 грн, належить до виплати – 2302,64 грн;
січень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,90 %, індекс – 101,61 %, наростаючий індекс – 271,20 %, величина приросту – 171,20 %, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2359,14 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2359,14 грн;
лютий 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,60 %, індекс – 101,20 %, наростаючий індекс – 271,20 %, величина приросту – 171,20 %, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2359,14 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2359,14 грн;
березень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,00 %, індекс – 102,21%, наростаючий індекс – 271,20 %, величина приросту – 171,20 %, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2359,14 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2359,14 грн;
квітень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 103,50 %, індекс – 105,79%, наростаючий індекс – 271,20 %, величина приросту – 171,20 %, прожитковий мінімум – 1378,00 грн, сума індексації – 2359,14 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2359,14 грн;
травень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,10 %, індекс – 100,10 %, наростаючий індекс – 271,20 %, величина приросту– 171,20 %, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2482,40 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2482,40 грн;
червень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,80 %, індекс – 99,90 %, наростаючий індекс – 286,90 %, величина приросту – 186,90 %, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2710,05 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
липень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,90 %, індекс – 99,80 %, наростаючий індекс – 286,90 %, величина приросту– 186,90 %, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2710,05 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
серпень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,70 %, індекс – 99,50 %, наростаючий індекс – 286,90 %, величина приросту – 186,90 %, прожитковий мінімум – 1 450,00 грн, сума індексації – 2 710,05 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
вересень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,80 %, індекс – 101,29%, наростаючий індекс – 286,90 %, величина приросту – 186,90 %, прожитковий мінімум – 1 450,00 грн, сума індексації – 2710,05 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
жовтень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 102,80 %, індекс – 104,13%, наростаючий індекс – 286,90 %, величина приросту – 186,90 %, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2710,05 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
листопад 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,80 %, індекс – 101,80 %, наростаючий індекс – 286,90 %, величина приросту – 186,90 %, прожитковий мінімум – 1450,00 грн, сума індексації – 2710,05 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 2710,05 грн;
грудень 2016 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,90 %, індекс – 102,72%, наростаючий індекс – 298,60 %, величина приросту – 198,60 %, прожитковий мінімум – 1600,00 грн, сума індексації – 3177,60 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3177,60 грн;
січень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,10 %, індекс – 103,85%, наростаючий індекс – 298,60 %, величина приросту – 198,60 %, прожитковий мінімум – 1600,00 грн, сума індексації – 3177,60 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3177,60 грн;
лютий 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,00 %, індекс – 101,00 %, наростаючий індекс – 298,60 %, величина приросту – 198,60 %, прожитковий мінімум – 1 600,00 грн, сума індексації – 3177,60 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3177,60 грн;
березень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,80 %, індекс – 102,82%, наростаючий індекс – 310,00 %, величина приросту – 210,00 %, прожитковий мінімум – 1 600,00 грн, сума індексації – 3360,00 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3360,00 грн;
квітень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,90 %, індекс – 103,74%, наростаючий індекс – 310,00 %, величина приросту – 210,00 %, прожитковий мінімум – 1600,00 грн, сума індексації – 3360,00 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3360,00 грн;
травень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,30 %, індекс – 101,30 %, наростаючий індекс – 310,00 %, величина приросту – 210,00 %, прожитковий мінімум – 1684,00 грн, сума індексації – 3536,40 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3536,40 грн;
червень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,60 %, індекс – 102,92%, наростаючий індекс– 321,50 %, величина приросту – 221,50 %, прожитковий мінімум – 1684,00 грн, сума індексації – 3730,06 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3730,06 грн;
липень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,20 %, індекс – 103,13%, наростаючий індекс – 321,50 %, величина приросту індексу споживчих цін – 221,50 %, прожитковий мінімум – 1684,00 грн, сума індексації – 3730,06 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3730,06 грн; (перевищення порогу 103%);
серпень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 99,90 %, індекс – 99,90 %, наростаючий індекс – 321,50 %, величина приросту– 221,50 %, прожитковий мінімум – 1684,00 грн, сума індексації – 3730,06 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3730,06 грн;
вересень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 102,00 %, індекс – 101,90 %, наростаючий індекс – 331,40 %, величина приросту – 231,40 %, прожитковий мінімум – 1684,00 грн, сума індексації – 3896,78 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3896,78 грн;
жовтень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,20 %, індекс – 103,12%, наростаючий індекс – 331,40 %, величина приросту – 231,40 %, прожитковий мінімум – 1684,00 грн, сума індексації – 3896,78 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3896,78 грн; (перевищення порогу 103%);
листопад 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,90 %, індекс – 100,90 %, наростаючий індекс – 331,40 %, величина приросту – 231,40 %, прожитковий мінімум – 1 684,00 грн, сума індексації – 3896,78 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 3896,78 грн;
грудень 2017 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,00 %, індекс – 101,91%, наростаючий індекс – 341,70 %, величина приросту – 241,70 %, прожитковий мінімум – 1 762,00 грн, сума індексації – 4258,75 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 4258,75 грн;
січень 2018 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 101,50 %, індекс – 103,44%, наростаючий індекс – 341,70 %, величина приросту – 241,70 %, прожитковий мінімум – 1 762,00 грн, сума індексації – 4 258,75 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 4258,75 грн;
лютий 2018 року – індекс споживчих цін до попереднього місяця – 100,90 %, індекс – 100,90 %, наростаючий індекс – 341,70 %, величина приросту – 241,70 %, прожитковий мінімум – 1762,00 грн, сума індексації – 4258,75 грн, виплачено – 0 грн, належить до виплати – 4258,75 грн».
Таким чином, за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення в розмірі 85927,87 грн, а саме:
за січень-квітень 2016 року – 2359,14 грн;
за травень 2016 року – 2482,40 грн;
за червень-листопад 2016 року – 2710,05 грн;
за грудень 2016 року - лютий 2017 року – 3177,60 грн;
за березень-квітень 2017 року – 3360,00 грн;
за травень 2017 року – 3536,40 грн;
за червень-серпень 2017 р оку – 3730,06 грн;
за вересень-листопад 2017 року – 3896,78 грн;
за грудень 2017 року - лютий 2018 року – 4258,75 гривні.
Згідно з Довідки відповідача про розмір виплаченої індексації, доданої до відзиву на позовну заяву, позивачу не нараховувалась і не виплачувалась у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач протиправно не нарахував і не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в розмірі 85927,87 гривні.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 у розмірі 83452,33 грн, тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме в цьому розмірі.
Що стосується індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 01.01.2023 та з 01.01.2024 до наступного урядового підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби, то суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 9, 10 постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 01.03.2018 втратила чинність Постанова № 1294.
Пунктом 1 постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, на підставі якої суттєво підвищено посадові оклади військовослужбовців.
Відповідно до абзаців чотири і п`ять пункту 5 Порядку № 1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.
Згідно з абзацом шостим пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.
Отже, індексація-різниця виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (посадового окладу) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 5 Порядку №1078 дає підстави зробити висновок, що індексація-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантуються законом та її нарахування і виплата є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21.
Вище суд встановив, що підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулось 01.03.2018 на підставі постанови Кабінетів Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Тому березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення. Як наслідок, відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21.
Також, у цьому контексті, з огляду на абзац четвертий пункту 5 Порядку № 1078 позивачка має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Верховний Суд, зокрема у постанові від 23.03.2023 № 400/3826/21, дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку № 1078 суд повинен встановити:
розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення друге абзацу п`ятого пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
У такому випадку відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Згідно з абзацом другим пункту 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329 (чинної станом на лютий-березень 2018 року), грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
Для правильного вирішення спірних правовідносин слід визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу п`ятого пункту 4 Порядку № 1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 по 30.06.2018 становив 1762 гривні.
Пунктом 11 Порядку № 1078 встановлено, що розрахунок індексу наростаючим підсумком починається з наступного після перевищення порога місяця до чергового перевищення.
Таким чином, при кожному наступному перевищенні порога індексації приріст рахуватиметься за формулою:
ПІСЦн = ІСЦ1 х ІСЦ 2 х … - 100%, де:
ПІСЦн – приріст індексу споживчих цін, %;
ІСЦ1 – перевищення індексу споживчих цін уперше (розраховується наростаючим підсумком), %;
ІСЦ2 – перевищення індексу споживчих цін удруге (розраховується наростаючим підсумком), %.
При підрахунку показника ПІСЦ необхідно враховувати, що ІСЦ розраховується наростаючим підсумком. Також кількість ІСЦ залежить від того, скільки разів було перевищено поріг індексації за розглядуваний період (звісно, не перерваний підвищенням зарплати). Наприклад, ІСЦ перевищив поріг один раз - отже слід враховувати лише ІСЦ1, двічі - ІСЦ1 та ІСЦ2, тричі ІСЦ1, ІСЦ2, ІСЦ3 тощо.
Вище суд встановив, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018
Тому розрахунок величини приросту індексу споживчих цін слід починати з лютого 2008 року, як місяця наступного за тим, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.
За офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2008 року по березень 2018 року (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) поріг індексації перевищував 38 разів, а саме:
у 2008 році – 9 разів: січень-травень, вересень-грудень;
у 2009 році – 5 разів: січень, лютий, березень, червень, листопад;
у 2010 році – 4 рази: січень, лютий, серпень, вересень;
у 2011 році – 3 рази: січень, березень, квітень;
у 2012 році поріг індексації не перевищував 101%;
у 2013 році поріг індексації не перевищував 101%;
у 2014 році – 8 разів: березень-червень, вересень-грудень;
у 2015 році – 8 разів: січень-травень, вересень-листопад;
у 2016 році – 1 раз: квітень;
у 2017 році поріг індексації не перевищував 103%;
у січні - березні 2018 року поріг індексації не перевищував 103%.
Таким чином, розрахунок величини приросту індексу споживчих цін за вказаний період має наступний вигляд:
2008 рік: 1,027х1,038х1,031х1,013х1,002 (1,008х0,995х0,999) х1,011х1,017х1,015х1,021х
х 2009 рік: 1,029х1,015х1,014х1,014 (1,009х1,005) х1,011х1,014 (0,999х0,998х1,008х1,009) х1,011х
х 2010 рік: 1,018х1,019х0,993 (1,009х0,997х0,994х0,996х0,998) х1,012х1,029х1,016 (1,005х1,003х1,008)х
х 2011 рік: 1,01х1,009х1,014х1,013х1,009 (1,008х1,004х0,997) х
х березень 2014 року-грудень 2014 року: 1,022х1,033х1,038х1,01х1,012 (1,004х1,008) х1,029х1,024х1,019х1,03х
х 2015 рік-березень 2016 року: 1,031х1,053х1,108х1,14х1,022х0,986 (1,004х0,99х0,992) х1,023х0,987х1,02х1,022 (1,007х1,009х0,996х1,01)х 
х квітень 2016: 1,035х 
х травень 2016-березень 2018: 1,245 (1,001х0,998х0,999х0,997х1,018х1,028х1,018х х1,009х1,011х1,01х1,018х1,009х1,013х1,016х1,002х0,999х1,02х1,012х1,009х1,01х1,015х1,009) = 253,3 %.
Отже, величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року складала 253,3 %.
Сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 4463,15 грн (?1762 х 253,30 % = ?4463,15).
Відповідно до Довідки відповідача від 16.05.2026 № 1/1/382 розмір грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року становив 12294,98 грн, а у березні 2018 року – 12909,10 гривні. Тобто розмір грошового забезпечення збільшився на 614,12 грн (?12909,10 - ?12294,98 = ?319,99).
Оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року на суму, що не перевищує суму можливої індексації, тому відповідач зобов`язаний був виплачувати позивачу щомісячно індексацію-різницю у з 01.03.2018 в розмірі 3849,03 грн (?4463,15 - ?614,12 = ?4143,16) за умови відсутності подальшого збільшення розміру посадового окладу позивача.
Відтак з 01.03.2018 відповідач зобов`язаний був нараховувати та виплачувати позивачу індексації грошового забезпечення в розмірі 4143,16 гривні.
Згідно з Довідкою відповідача від 16.05.2026 № 1/1/382 посадовий оклад позивача з 01.01.2021 збільшився до 5071,00 грн, а грошове забезпечення до 17974,53 гривні. Як наслідок розмір підвищення доходу позивача у січні 2021 року в порівнянні з лютим 2018 року склав 5679,55 грн (?17974,53 - ?12294,98 = ?5679,55), що більше 4463,15 гривні.
Відтак індексація-різниця не підлягала виплаті позивачу з 01.01.2021, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги, що стосуються періоду з 01.01.2021 «до наступного урядового підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової служби».
За період з 01.03.2018 по 31.12.2020 відповідач зобов`язаний був виплатити індексацію грошового забезпечення в розмірі 130867,02 грн (?3849,03 х 34 (кількість повних місяців у періоді з 01.03.2018 по 31.12.2020) = ?130867,02).
Згідно з Довідкою відповідача про розмір виплаченої індексації, доданої до відзиву на позовну заяву, у період з 01.03.2018 по 31.12.2020 позивачу було нараховано і виплачено індексацію грошового забезпечення на суму 4594,54 гривні.
Тобто за спірний період відповідач протиправно не нарахував і не виплатив індексацію грошового забезпечення в розмірі 126269,48 грн (?1308647,02 - ?4594,54 = ?126269,48).
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині нарахування та виплати позивачу індексації-різниці грошового відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, за період з 01.03.2018 по 31.12.2020 в сумі 126269,48 грн з урахуванням наступних підвищень розмірів посадових окладів грошового забезпечення позивача та раніше виплачених йому сум.
За таких обставин, у разі здійснення перерахунку грошового забезпечення, зокрема посадового окладу позивача, в період з 01.03.2018 по 31.12.2020 у сторону їх збільшення на виконання судового рішення у справі № 400/5235/26 та / або в іншій справі, відповідач зобов`язаний буде здійснити перерахунки розміру індексації грошового забезпечення за відповідні періоди.
Тому заявлене відповідачем у відзиві на позовну заяву клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 400/5235/26 задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог про виплату грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 затверджено Порядок № 44.
Згідно з пунктом 1 Порядку № 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2005 № 17) цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби.
Абзацом першим пункту 2 Порядку № 44 встановлено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі – грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (пункт 3 Порядку).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Відтак нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення мають бути здійснені із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб 
Відповідно пункту 6 Порядку № 44 територіальні органи Державного казначейства та установи банків провадять за платіжними документами видачу податковим агентам готівки для здійснення одночасно виплати грошового забезпечення та грошової компенсації із сплатою (перерахуванням) в установленому порядку податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже, механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.
Оскільки індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і, як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату, відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ.
З урахуванням наведеного правого регулювання, суд прийшов до висновку, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 812/1048/17, від 27.07.2023 у справі № 380/813/22 та від 10.10.2024 № 500/8015/23.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог пунктів 1 і 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді. Тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України суд не здійснював.
Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року в сумі 83452 (Вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят дві) гривні 33 копійки із одночасною грошовою компенсацією суми податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з врахуванням раніше виплачених сум.
4. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в частині порушення вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2020.
5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, за період з 01.03.2018 по 31.12.2020 в сумі 126269 (Сто двадцять шість тисяч двісті шістдесят дев`ять) гривень 48 копійок із одночасною грошовою компенсацією суми податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням наступних підвищень розмірів посадових окладів грошового забезпечення ОСОБА_1 та раніше виплачених йому сум.
6. У задоволені решти позовних вимог відмовити.
7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
9. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
10. Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
11. Повний текст рішення суду складений 10.06.2026.

Суддя В.Г.Ярощук