Справа № 396/2867/25 
Провадження № 2/392/933/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
09 квітня 2026 року          м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., за участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,-

встановив:

Обґрунтування позову.
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у загальному розмірі 31052,50 грн та судові витрати.
Позовна заява обґрунтована, тим що 21 березня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено Договір кредитної лінії № 00-9684270 (в формі електронного документа з використанням електронного підпису) на суму 5500,00 грн. На виконання умов договору 21 березня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_2.
21 жовтня 2025 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 31052,50 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» в сумі 33552,50 грн, з яких: 5500,00 грн заборгованість по кредиту, 25552,50 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам, 2500,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним Кредитним договором, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 31052,50 грн, а також понесені судові витрати по справі.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Відповідач відзив на позов не подав.
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). 
При зверненні до суду із позовною заявою представник позивача просив розгляд справи проводити без участі представника товариства, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Рух справи.
До Маловисківського районного суду Кіровоградської області, за підсудністю, 09 лютого 2026 року надійшла вказана позовна заява.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2026 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання учасники справи не з`явились.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 10 березня 2026 року та 09 квітня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, що підтверджується повернутими на адресу суду конвертами. Крім того, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України).
Встановлені судом фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
21 березня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 00-9684270 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
Первісним кредитором було здійснено ідентифікацію/верифікацію у спосіб, передбачений постановою НБУ № 107 від 28 липня 2020 року «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу».
Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди з ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 37810 відправлено 21 березня 2024 року на номер телефону 380987937384 відповідача.
Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 5000,00 гривень на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Пунктом 2.8. розділу 2 договору передбачено, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника № НОМЕР_2 , емітовану банком України.
За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 500,00 гривень.
Відповідно до п. 1.5 сторони погодили тип процентної ставки-фіксована.
Згідно з п. 1.5.1. стандартна процента ставка складає 2,47% (два цілих 47 сотих) від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки).
21 березня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» перерахувало грошові кошти в сумі 5000 гривень на банківську карту № НОМЕР_2 через компанію ТОВ «Платежі онлайн», що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» за вих. № 1289/10 від 30 жовтня 2024 року.
На запит суду АТ КБ «Приватбанк» надало відповідь, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , номер телефону НОМЕР_4 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 та є фінансовим номером.
АТ КБ «Приватбанк» також надало виписку з банківського рахунку відповідача за період з 21 березня 2024 року по 26 березня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 21 березня 2024 року через систему PayWay було перераховано 5000,00 гривень.
21 жовтня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 00-9684270 від 21 березня 2024 року.
Відповідно до Реєстру Боржників за договором факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31052 гривні 50 копійок.
Зазначене підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року та платіжною інструкцією, що свідчить про виконання фактором своїх обов`язків за договором факторингу.
Відповідачем умови договору в повному обсязі не виконуються, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 33552 гривні 50 копійок, що складається з: 5500,00 гривень - сума заборгованості по тілу кредиту; 25552 гривні 50 копійок - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2500,00 гривень - штрафні санкції згідно умов договору.
З позову вбачається, що позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених вимог становить 31052 гривні 50 копійок, що складається з: 5500,00 гривень - сума заборгованості по кредиту; 25552 гривні 50 копійок - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Мотиви суду.
Згідно статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" , за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із частиною 4 статті 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно з статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі вище викладеного з матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-9684270 в електронній формі, умови якого кредитодавцем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув. В подальшому ТОВ «ФК «Ейс» 21 жовтня 2024 року набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9684270 від 21 березня 2024 року. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув.
Тому, суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9684270 від 21 березня 2024 року перед ТОВ «ФК «Ейс» за тілом кредиту в розмірі 5500,00 грн.
Проте, суд не погоджується з розміром процентів за користування кредитними коштами, з огляду на наступне.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування», пунктом 5 якого встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна процентна ставка має бути не більшою 2,5%, з 23 квітня 2024 року - не більшою 1,5%, а з 21 серпня 2024 року - не більшою 1%.
У справі, що переглядається, договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 00-9684270 від 21 березня 2024 року.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Отже, до вказаних правовідносин слід застосовувати норми зазначеного закону.
Так, пунктом 1.5.1 договору, визначено нарахування процентів за процентною ставкою 2,47 % в день.
Як убачається з розрахунку заборгованості позивачем здійснено нарахування відсотків за процентними ставками за період з 21 березня 2024 року по 22 квітня 2024 року, які не перевищують встановлений пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, та становить 4075,50 грн.
Визначаючи суму процентів, які підлягають стягненню за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року, суд керується умовами договору щодо суми кредиту та строку кредитування та застосовує вимогу Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки.
Тому, за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року слід здійснити нарахування процентів за процентною ставкою 1,5 % х 5000,00 грн (тіло кредиту) = 75,00 грн (в день) х 120 днів = 9000,00 грн.
Визначаючи суму процентів, які підлягають стягненню за період після 21 серпня 2024 року, суд керується умовами договору щодо суми кредиту та строку кредитування та застосовує вимогу Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки.
Тому, за період з 21 серпня 2024 року по 21 жовтня 2024 року слід здійснити нарахування процентів за процентною ставкою 1 % х 5000,00 грн (тіло кредиту) = 50,00 грн (в день) х 62 дні = 3100,00 грн.
Отже, загальна сума заборгованості за процентами за період з 21 березня 2024 року по 21 жовтня 2024 року складає 16175,50 грн.
Таким чином загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 00-9684270 укладеним 21 березня 2024 року становить 21675,50 грн, з яких 5500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту та 16175,50 грн - заборгованість за відсотками.
Крім того, позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн у відповідності до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 610-612, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 141, 223, 259, 263-265, 280 - 282, 284 ЦПК України,

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9684270, укладеним 21 березня 2024 року в розмірі 21675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) гривень 50 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.
В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», адреса місцезнаходження: м. Київ, вулиця Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956;
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          Д.М. Кратко