Єдиний унікальний номер 205/16679/25
Номер провадження2/205/798/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Грони Д. С.
за участю секретаря судового засідання Швидкої К. О.,
Представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Алістратової О. І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача адвокат Донець В. В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ця квартира є не приватизованою, була отримана в користування його батьком на підставі ордеру № 2392. В квартирі зареєстрована його сестра та її діти (відповідачі). Однак відповідачі з 01.01.2015 по теперішній час фактично не проживають у вказаній квартирі, що підтверджується Актом обстеження домогосподарства від 23.09.2025. Комунальні послуги відповідачі не оплачують, їхні речі відсутні в квартирі. У зв`язку з наявною реєстрацією відповідачів позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних платежів. За таких обставин просить визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . 
19.12.2025 ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
06.02.2026 через систему «Електроннний суд» надійшов відзив на позов, в якому відповідачі позовні вимоги не визнали. Вказали, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , фактично зареєстровані та проживають відповідачів та ОСОБА_5 , який є чоловіком відповідачки та батьком двох інших відповідачів. ОСОБА_4 наразі проходить військову службу в лавах ЗСУ. ОСОБА_3 є відповідальним квартиронаймачем на яку відкриті особові рахунки по сплаті комунальних послуг за цією адресою. На підтвердження наведеного надали копії банківських квитанцій про оплату комунальних послуг. Натомість позивач, який є її рідним братом, не проживає у спірній квартирі, вже декілька років ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде жебрацький спосіб життя та навіть не має ключів від квартири. На спростування тверджень позивача просили викликати та допитати в якості свідків сусідів. Також просили у позові відмовити.
10.03.2026 від представника позивача адвоката Донця В. В. надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття цих осіб із реєстраційного обліку за даною адресою.
11.03.2026 ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягали.
Представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала, вказала, що відповідачі дійсно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , сплачують комунальні платежі. Натомість позивач тривалий час в цій квартирі не проживає, веде антисоціальний спосіб життя, з`являється рідко, коли потребує матеріальної допомоги.
В судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_6 , який є старшим братом позивача та відповідачки. ОСОБА_6 вказав, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 була отримана в користування його батьком на родину з п`яти осіб. На цей час в квартирі проживає його сестра ОСОБА_3 , разом чоловіком ОСОБА_7 та дітьми: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які є його племінниками. Його брат ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає, зловживає алкогольними напоями, веде жебрацький спосіб життя.
В судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_9 , який проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Свідок пояснив, що є сусідом відповідачів, вони дійсно проживають за вказаною адресою. Позивача він бачив зрідка. Акт обстеження домогосподарства від 23.09.2025 ні він ні його дружина ОСОБА_10 не підписували.
В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_11 , яка проживала в квартирі АДРЕСА_3 . Свідок пояснила, що є сусідкою відповідачів, вони дійсно проживають за вказаною адресою. Позивача вона взагалі не пам`ятає, проте пам`ятає синів відповідачки, яких часто бачила у під`їзді. Акт обстеження домогосподарства від 23.09.2025 вона не підписували, вказала що елементи підпису не відповідає її власному оригінальному зразку. 
Заслухавши пояснення представника відповідачів, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судом встановлено, що с квартира АДРЕСА_4 була отримана ОСОБА_12 на підставі Ордеру № 2392, виданим Виконавчим комітетом Ленінської ради депутатів трудящих міста Дніпропетровська на родину з п`яти осіб.
З наданої позивачем копії відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади ДМР № 10/5-1540 від 07.08.2025 вбачається що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано чотири особи, без зазначення персональних дних цих осіб.
З відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади ДМР № 02/3-26/2333 від 17.11.2025 судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_3 з 19.12.1979 по теперішній час.
З відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади ДМР № 02/3-26/2334 від 17.11.2025 судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 з 23.12.2002 по теперішній час.
З відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади ДМР № 02/3-26/2332 від 17.11.2025 судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_4 з 07.07.2000 по теперішній час.
З копії паспорта громадянина України, який належить чоловіку відповідачки ОСОБА_13 , судом встановлено, що він також має відмітку про реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачами надані копії банківських квитанцій про оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . 
З урахуванням наданих свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пояснень, що Акт обстеження домогосподарства від 23.09.2025 вони не підписували, суд ставиться до цього доказу критично та не бере його до уваги.
Інших доказів на підтвердження своїх доводів стороною позивача на надано. 
Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 391 ЦК України.
Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном
Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частиною 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням того, що позивачем не доведено факту не проживання відповідачів у спірній квартирі, суд доходить переконання, що позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити.
Судові витрати з сплати судового збору покласти на позивача. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Скорочене судове рішення проголошено в судовому засіданні 23.04.2026.
Повний текст рішення суду складено 01.05.2026.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач 2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача 2: адвокат Алістратова Олена Іванівна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: вул. Чорноморська, буд. 16, м. Дніпро.

Суддя Денис ГРОНА