Справа № 583/633/26
2/583/628/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого     Плотникова Н.Б.
при секретарі     Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 
до ОСОБА_1  
про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
06.02.2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 881314948 в розмірі 126560,54 грн., з яких: 26999,50 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 99561,04 грн. – сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.2024 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір кредитної лінії № 881314948, за умовами якого позичальник отримав кредит в у розмірі кредитного ліміту 27000 грн. на умовах зворотності, строковості, платності, кінцева дата повернення кредиту 25.03.2029 р. 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. Згідно реєстру прав вимоги № 286 від 28.05.2024 р. право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 881314948 на загальну суму 69861,38 грн. перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 27.02.2025 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, в т.ч. до ОСОБА_1 за кредитним договором № 881314948 на загальну суму 126560,54 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем на здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій.
18.02.2026 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 відмовити в поновному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 кредитний договір № 881314948 від 23.02.2024 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронному вигляді не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував; матеріали справи містять копію договору № 881314948 від 23.02.2024, де Позивачем зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Звертає увагу суду, що наданий позивачем в якості доказу кредитний договір № 881314948 від 23.02.2024 взагалі не містить ані одноразового ідентифікатора, ані QR-коду, про який стверджує позивач. Позивачем до Позовної заяви не додано доказів про те, що особа була належним чином ідентифікована під час реєстрації в системі фінансової установи (наприклад, через BankID, не надано фото ідентифікаційних документів, введення персональних даних, що відповідають паспорту), що допомогло б встановити, що саме ця особа створила обліковий запис, з якого відбувалося подальше укладення договору. Окрім цього, не надано підтвердження того, що особа самостійно ввела свої персональні дані (ПІБ, ІПН, паспортні дані, реквізити банківської картки), які співпадають з її ідентифікаційними даними. На цей час відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів Відповідачу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 881314948 від 23.02.2024 та отримання саме відповідачем вищезазначених коштів. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема виписки з рахунку, є підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладались додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача, за кредитним договором від 23.02.2024 № 881314948. 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ укладено Договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача, за кредитним договором від 23.02.2024 № 881314948. Але ж відступлення права вимоги не може здійснюватися відносно вимоги, яка ще не існувала на момент переходу цих прав. Позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28.11.2018. Право вимоги переходило двічі: від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Разом з тим, на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, грошові зобов`язання ОСОБА_1 , про які стверджує позивач, за кредитним договором № 881314948 від 23.02.2024 ще не існували, а відтак і не могли відступатися права первісного кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення Договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Таким чином ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало. Звертає увагу суду, що наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є витягом з додатка до договору та його невід`ємною частиною. Ураховуючи, що позивачем ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 881314948 від 23.02.2024 на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки таке право виникло ще до укладення самого кредитного договору, а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ЄАПБ». Щодо договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, позивач взагалі не надав, а додав тільки додаткову угоду до нього №28. Крім того, звертає увагу суду, що наданий Позивачем у якості доказу витяг з Реєстру прав вимоги не може бути визнаним належним доказом у розумінні ст. ст. 77-79 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки вони подані на окремих аркушах і не має жодного підтвердження, що саме Відповідач був вказаний у наданому витягу з Реєстру, а не будь яка інша особа. Звертає увагу, що позивачем не надано жодних платіжних інструкцій про сплату за відступлення права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та за додатковими угодами до нього. Також звертає увагу на розрахунок заборгованості за кредитним договором № 881314948 від 23.02.2024, складений від первинного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якому зазначено (колонка 3 та колонка 5), що відповідачем 28.05.2024 сплачено повністю тіло кредиту у сумі 26999.50 грн. та відсотки у сумі 42861.88 грн., про що також свідчить порожня колонка 8, як погашення боргу повністю та відсутності залишку боргу по кредиту вцілому. Тож навіть при імовірному доведенні позивачем права вимоги за цим кредитним договором, жодна сума стягненню з відповідача не підлягає. Крім того, ставить під сумнів відповідність позаних паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви, оригіналам.
23.02.2026 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та зазначає, що 23 лютого 2024р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – Первісний кредитор, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) було укладено кредитний договір № 881314948. Договір позики був укладений з позичальником ОСОБА_1 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявки на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Звертає увагу суду, що без здійснення вказаних дій відповідачем зазначений договір не був би укладений між сторонами. Позивачем доведено факт укладання Відповідачем кредитних договорів/договору позики в електронній формі, тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики та кредитів за електронним договором є обов`язковим. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані первісними кредиторами до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених Договорів Факторингу. У відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно Позичальником при укладанні договору, а саме на картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 . Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів Відповідачем висловлено не було. Перерахування коштів на платіжні карти Відповідача за укладеними договорами було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Відповідачем не надано суду і не представлено належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, відповідно до ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства. Самим Відповідачем факт отримання грошових коштів за Кредитними договорами в відзиві не спростовується належними доказами. Позивачем доведено факт укладання Відповідачем Кредитного договору позики в електронній формі, обгрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором, та отримання Відповідачем кредитних коштів, тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Договори факторингу, укладені між Первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цих договорів та ніяким чином не порушує права та законні інтереси Відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.
В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 23.02.2024 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 881314948 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору VBQC (а.с. 6-16).
Зокрема, відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, на якому зареєструвався, створивши особистий кабінет позичальника за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит (заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.
Відповідач пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику (далі Правила), які перебувають у загальному доступі на сайті www.moneyveo.ua, та які є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Також позичальник отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору та надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором).
Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до п. 2.1 та 2.3 договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 27000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 27000 грн. 00 коп. 23.02.2024 (що є датою надання кредиту).
Згідно п. 3.1. договору, позичальнику надається дисконтний період користування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
На момент укладення цього договору сторони дійшли згоди, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданим траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування – 24.03.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. 
В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернута позичальнику не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2, або п. 9.1.1.7 або п. 9.2.1.5 договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 25.03.2029 р. (п. 7.2, 7.3 договору).
Пунктом 7.4 договору передбачено, що проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми кредиту, сума до сплати за договором перераховується. З актуальною сумою до сплати позичальник має можливість ознайомитися в особистому кабінеті.
Згідно з п. 8.2 - 8.4 договору, процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Фактичне значення загальних витрат договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. На момент укладення цього договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 2,5 % в день від суми залишку кредиту. 
Відповідно до п. 11.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Згідно п. 14.2 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Відповідно п. 14.20 договору у разі відступлення права грошової вимоги за цим договором, до нового кредитора переходять також інші права, передбачені цим договором, в тому числі право на отримання забезпечення виконання цього договору.
Згідно з платіжним дорученням від 23 лютого 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через ПАТ КБ «Альфа-Банк»» перерахувало ОСОБА_1 27000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , призначення платежу - переказ коштів згідно договору № 881314948 від 23.02.2024, ОСОБА_1 , код 3533106651, для зарахування на платіжну карту № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Мoneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 20 зворот).
Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 01.04.2026 р. на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , а також й інші платіжні картки. На картковий рахунок № НОМЕР_2 23 лютого 2024 року було зарахування коштів у сумі 27000 грн. 
Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживчий кредит»).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Особливості укладання кредитного договору та договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 6 ч.1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
За змістом ч.ч.3,4,6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що кредитний договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису. 
Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даного правочину.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 98-101).
Відповідно до п. 4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.
У подальшому додатковими угодами вносились зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до яких, строк його дії було продовжено. 
На підтвердження обставини переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 881314948 від 23.02.2024 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», надано витяг з реєстру прав вимоги № 286 від 28 червня 2024 року, відповідно до якого загальна сума заборгованості складає 69861,38 грн., з яких: 26999,50 грн. - заборгованість по основному боргу, 42861,88 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 25-26).
27 лютого 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 29-33).
Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 договору).
Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 4 від 04.08.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 881314948 від 23.02.2024 року в сумі 126560,54 грн., з яких: 26999,50 грн. - заборгованість по основному боргу, 99561,04 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 35).
Згідно з платіжною інструкцією № 78 від 05.08.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «Таліон Плюс» за відступлення прав вимоги грошові кошти в сумі 6053510,49 грн. (а.с. 34).
Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 881314948 від 23.02.2024 р., а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно з цим договором.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором позики не виконав, своєчасно позичені кошти та відсотки товариству не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача за кредитним договором № 881314948 від 23.02.2024 року станом на 28.05.2024 року складає 69861,38 грн., з яких: 26999,50 грн. - заборгованість по основному боргу, 42861,88 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 36-37).
Відповідно до розрахунку заборгованості з ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача за кредитним договором № 881314948 від 23.02.2024 року станом на 04.08.2025 року складає 126560,54 грн., з яких: 26999,50 грн. - заборгованість по основному боргу, 99561,04 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 38-39).
Вирішуючи питання щодо законності нарахування процентів, суд враховує наступне.
На момент укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
У даній справі договір кредитної лінії № 881314948 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений 23 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Нікчемний правочин (ч. 2 ст. 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає.
Відтак, відсотки за користування кредитом підлягають нарахуванню в наступному розмірі:
за період з 23.02.2024 по 24.03.2024 в сумі 3240 грн. з розрахунку процентної ставки 0,4 % (як передбачено договором) та суми наданого кредиту 27000,00 грн. (27000,00 х 0,4 % х 30 днів);
за період з 25.03.2024 по 28.05.2024 в сумі 17549,68 грн. з розрахунку процентної ставки 1 % (як передбачено законом) та суми наданого кредиту 26999,50 грн. (26999,50 х 1 % х 65 днів);
за період з 29.05.2024 по 20.08.2024 в сумі 22679,58 грн. з розрахунку процентної ставки 1 % (як передбачено законом) та суми наданого кредиту 26999,50 грн. (26999,50 х 1 % х 84 днів);
Загальний розмір нарахованих відсотків складає 43469,26 грн. 
З розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що 27.03.2024 р. ОСОБА_1 було сплачено в рахунок погашення заборгованості 4253,00 грн., з яких 0,50 грн. зараховано в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та 4252,50 грн. в рахунок погашення відсотків (а.с. 36-37).
Таким чином, розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача складає 39216,76 грн. (43469,26 грн. – 4252,50 грн.).
Доводи відповідача про те, що наданий позивачем примірник кредитного договору не містить підпису жодної зі сторін, а тому є нікчемним, спростовуються наданою позивачем копією договору кредитної лінії № 881314948 від 23.02.2024 р., який підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатору VBQC та представником ТОВ «Манівео швидка фізична допомога» за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Для укладення договору ОСОБА_1 подав відповідну заявку на кредит на веб-сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій вказав свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу реєстрації та місце фактичного проживання, номер мобільного телефону та адресу електронної пошти. Отже, ідентифікація клієнта була проведена належним чином. Після чого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надіслало позичальнику за допомогою засобів зв`язку (номером телефону) одноразовий ідентифікатор, який і було використано для підтвердження підписання кредитного договору. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору слідує, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Таким чином договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є процесуальним обов`язком. Отже, кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді, підписаного відповідачем за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про відсутність доказів перерахування коштів відповідачу, оскільки відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 01.04.2026 р., наданої на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , на картковий рахунок № НОМЕР_2 23 лютого 2024 року було зарахування коштів у сумі 27000 грн. 
Доводи відповідача про відсутність підтвердження факту переходу права вимоги за договором кредитної лінії № 881314948 від 23.02.2024 р. спростовуються наданими позивачем копіями договорів факторингу та реєстрами прав вимог, відповідно до змісту даних договорів факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Договір, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та первісним кредитором, договори факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.
У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована.
Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором кредитної лінії № 881314948 від 23.02.2024 р. в сумі 66216,26 грн., з яких 26999,50 грн. - заборгованість по основному боргу, 39216,76 грн. - заборгованість по відсоткам.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1411,07 грн. (2662,40 грн. х 53 %).
На підставі викладеного, ст. ст. 207, 517, 526, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вул. Лісова, 2 м. Бровари Київської області, 07400, код ЄДРПОУ 35625014, рах. № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором кредитної лінії № 881314948 від 23.02.2024 р. в сумі 66216,26 грн. та судовий збір в розмірі 1411,07 грн., а всього стягнути 67627,33 грн. 
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області        Н.Б. Плотникова