Справа № 145/90/26 
Провадження № 2/145/406/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2026 р. селище Тиврів 
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Копилової Л. В. ,
за участю секретаря Мигдальської Н.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з неї заборгованість за договором за Договором № 539597-КС-1 про надання кредиту від 21.05.2025 року, що становить 82 407,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21.05.2025 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 укладено договір № 539597-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» цього ж дня направило відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір № 539597-КС-001 про надання кредиту через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8088, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. 21.05.2025 року відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору на умовах визначених офертою. Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 26 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а остання зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту і Правилами про надання грошових коштів у кредит. Однак своїх зобов`язань за кредитним договором відповідачка не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, розмір якої становить 82 407 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25 740 грн., суми прострочених платежів по процентах - 39 897 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України - 13 000 грн. та суми прострочених платежів за комісією - 3 770 грн.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.01.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.
19.02.2026 року до суду надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , відповідно до якого відповідач ставить під сумнів дійсність, належність та допустимість поданих позивачем копій документів, зокрема, електронного кредитного договору та розрахунку заборгованості, оскільки матеріали справи не містять оригіналів електронних доказів або належних технічних даних, які б підтверджували їх цілісність, незмінюваність та автентичність з моменту створення. Сума процентів фактично є більшою за суму неповернутого кредиту, що свідчить про очевидну диспропорцію відповідальності та порушення принципу розумного балансу між інтересами кредитора та боржника. Заявлений позивачем розмір процентів є явно завищеним, економічно необґрунтованим та таким, що підлягає критичній оцінці судом із застосуванням принципів справедливості, розумності та співмірності відповідальності. Крім того, позивачем до складу заявленої до стягнення заборгованості включено штрафи, пеню, підвищені проценти та інші платежі, нараховані у зв`язку з простроченням після 24.02.2022 року, які є неправомірними та не підлягають стягненню. В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які позивачем встановлена комісія за надання кредиту. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Водночас, у разі якщо суд дійде висновку про наявність зобов`язання, просить здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням вимог ст. 534 ЦК України, зарахувавши раніше сплачені відповідачем кошти у рахунок погашення процентів та основного боргу, а також перевірити співмірність нарахованих процентів з урахуванням принципів розумності, справедливості та добросовісності
20.02.2026 року до суду позивачем надано відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами та запереченнями, наведеними у відзиві. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. 
Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Бізнес Позика" (далі ІТС товариства) 21.05.2025 року ОСОБА_1 , використовуючи власний мобільний телефон, здійснила вхід в особистий кабінет ІТС товариства та вчинила дії, спрямовані на укладення кредитного договору (а.с. 50-51).
21.05.2025 року ТОВ «Бізнес позика» в ІТС товариства направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 342110-КС-003 про надання кредиту.
21.05.2025 року ОСОБА_1 в ІТС товариства здійснила прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 539597-КС-001 про надання кредиту (а.с. 40).
Цього ж дня, між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 в ІТС товариства укладено договір № 539597-КС-001 про надання кредиту (далі - кредитний договір) (а.с.40 зворот-49).
Підписання вказаних документів здійснено через ІТС товариства одноразовим ідентифікатором UA-8088, який було надіслано на номер телефону, який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено (відправлено) під час їх підписання (а.с.52).
Крім цього, в анкеті позичальника зазначено зазначено адресу проживання, ІПН, дату народження, реквізити паспорту, електрону пошту, номер телефону та номер платіжної банківської карти, які в подальшому внесено до реквізитів кредитного договору. 
Відповідно до п.2.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 26 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Боржник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав.
Відповідно до п.п.2.3.-2.8 Договору кредиту строк кредиту складає 24 тижні. Строк дії Договору - до 05.11.2025 року.
Згідно з п.2.4 договору стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. 
Відповідно до п.п.2.9 -2.11 Договору орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту становить 64 303,81 грн., загальні витрати за Кредитом -38 303,81 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка - 6 918,32 процентів.
Відповідно до п.7.5 Договору у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування Кредитом та/або суму простроченої Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого Кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотка від неповернутої Позичальником суми Кредиту.
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та 21.05.2025 надало позичальнику грошові кошти в розмірі 26 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (а.с.53).
Належність ОСОБА_1 вказаної банківської карти підтверджується відповіддю АТ "Універсал Банк" №БЕ/Е-10782 від 29.03.2026 на ухвалу суду про витребування доказів, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_2 (а.с.187).
Відповідно до виписки АТ "Універсал Банк" щодо руху коштів по картці за період 21.05.2025-26.05.2025 по рахунку з використанням картки № НОМЕР_2  (власник картки ОСОБА_1 підтверджено зарахування 21.05.2025 грошових коштів в сумі 26000,00 грн (21.05.2025 (10:21:17) (а.с.188-191).
Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
Згідно ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Зі змісту вказаних договорів вбачається, що вони містять персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, а також номер особистого електронного платіжного засобу, на який перераховуватимуться грошові кошти. Крім того, зазначені відомості про сторін договору, розмір суми кредиту, процентну ставку за кожен день та річну, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору, зазначено, що клієнту надається фінансова послуга, а саме у вигляді відкритої кредитної лінії для позичальника на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб.
Вказаний договір підписано позичальником, також ним засвідчено, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови відповідно до вимог законодавства України.
Таким чином відхиляє доводи відповідачки про недоведеність позивачем факту укладення договору № 539597-КС-001 про надання кредитних коштів 21 травня 2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачка власного розрахунку заборгованості за договором не надала, не надала суду і доказів погашення кредитної заборгованості.
Відповідно до довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості станом на 08.01.2026 року, заборгованість за договором №539597-КС-001 становить 82 407,00 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25 740,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 39 897,00 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 13 000 грн. та суми прострочених платежів за комісією - 3 770 грн. (а.с. 12-13, 14). 
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 порушила свої зобов`язання стосовно своєчасного повернення кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі в розмірі 82 407 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25 740 грн., суми прострочених платежів по процентах - 39 897 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України - 13 000 грн., суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми з відповідачки на користь позивача в повному обсязі.
Верховий Суд у постанові від 09 жовтня 2024 року у справі №582/202/22 зазначив, що умови договорів про сплату відсотків за користування кредитами є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки оспорювані пункти договорів про розміри відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін (договори укладені в електронній формі, про умови договорів позивач була ознайомлена попередньо, а відтак вільно та свідомо погодилась виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами). Кредитний договір укладений на визначений термін, за якими позивач повинен сплатити проценти, що є платою за користування кредитом, а не компенсацією у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Таким чином нарахування відповідачці процентів за користування кредитом є правомірним, узгоджується з умовами укладеного договору і здійснювалося в межах погодженого сторонами строку.
За наведених обставин, суд відхиляє доводи відповідачки про визначення процентів в надто завищеному розмірі в сумі 39 897 грн., оскільки розмір таких погоджений нею при підписанні договору, сумніву у наданому розрахунку процентів у суду не виникає, в свою чергу контррозрахунок відповідачкою не надано. 
Штраф, пеня та підвищені проценти і платежі з 24 лютого 2022 року відповідачці не нараховувалися.
Щодо комісії в розмірі 3 770 грн. суд зазначає, що п.2.5 укладеного договору встановлено і сторонами погоджено комісію за видачу кредиту в сумі 5 200 грн., яка нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. 
Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до Комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування Комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними Додатковими угодами до цього Договору, якими Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів.
Якщо у відповідній Додатковій угоді до цього Договору, якою Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, зазначено, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит становить 0% (нуль відсотків), вказане означає, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит на підставі такої Додаткової угоди до цього Договору є відсутньою
Водночас, як вбачається з розрахунку заборгованості комісію в сумі 1 430 грн. було сплачено 03 червня 2025 року, тому комісія в сумі 3 770 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до умов укладеного договору.
Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором № 539597-КС-001 про надання кредиту від 21.05.2025 року в розмірі 82 407 ( вісімдесят дві тисячі чотириста сім) гривень 00 копійок, з яких: 25 740 грн cyмa прострочених платежів по тілу кредиту; 39 897,00 грн. - cyмa прострочених платежів по процентах; 13 000 грн. сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України; 3 770 грн. сума прострочених платежів за комісією; та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 травня 2026 року.

Суддя        Копилова Л.  В.