МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2026 р.  	№ 400/9778/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О.,  за  участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1 , пр. відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу 
за позовом	Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,54005, 	

про	визнання незаконним та скасування рішення від 04.10.2024 №37/158,	
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3  звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради від 04 жовтня 2024 року № 37/158 «Про відмову ФОП ОСОБА_3 у поновленні договору оренди землі від 23.06.2015 року № 10909 на земельну ділянку площею 98 кв.м. для обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону по АДРЕСА_2 ».
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що Миколаївською міською радою не розглянуто звернення позивача у місячний термін та взагалі не надано ніякої відповіді, відповідно додаткова угода залишена без реагування. Відповідач протиправно відмовив їй у продовжені договору оренди землі, оскільки ФОП ОСОБА_3 виконані всі вимоги Миколаївської міської ради щодо будівництва та розміщення торгового павільйону у відповідності до проекту, затвердженого управлінням архітектури та містобудування ММР, рішенням Миколаївської міської ради № 1359 від 27.06.2008 затверджено акт державної приймальної комісії від 06.06.2008 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом торгівельного павільйону, який побудувала ФОП ОСОБА_3 за узгодженням з Миколаївською міською радою. Позивач є належним користувачем орендованої земельної ділянки, яку використовує за цільовим призначенням понад 18 років. Після закінчення строку дії договору відкрито та публічно користується земельною ділянкою за відсутності жодних заперечень орендодавця. Позивач завчасно звернувся до Орендодавця про укладення додаткової угоди щодо продовження строку договору оренди. Проте, з боку Орендодавця вбачалося наявне зволікання в укладенні зазначеної додаткової угоди та оскаржуване рішення прийнято через 5 років після звернення ФОП ОСОБА_3 щодо продовження оренди землі. Позивач завчасно, навіть після припинення терміну договірних відносин сплачує орендну плату, заборгованості не має. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі"). Жодного разу ФОП ОСОБА_3 не отримувала будь-які зауваження, претензії щодо неналежного виконання умов договору оренди землі зі сторони Орендодавця.
Відповідач надав суду відзив, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки спірне рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства.
Ухвалою від 15.09.2025 суд відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 – задоволено. Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року про відмову у відкриті провадження у справі – скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою від 11.11.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 26.12.2026 суд зупинив провадження у справі.
Постановою Верховного суду від 31.03.2026 у п.40 визначено, що зважаючи на сферу дії Закону № 2073-ІХ, а також враховуючи приписи статті 125 Конституції України та статті 19 КАС України, колегія суддів зазначає, що спір у цій справі, який виник у зв`язку з оскарженням рішення органу місцевого самоврядування про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, яке прийняте відповідачем в рамках адміністративної процедури, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому касаційну скаргу Миколаївської міської ради залишено без задоволення. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі №400/9778/25 залишити без змін.
Ухвалою від 20.04.2026 суд поновив провадження у справі.
Заслухав пояснення представників сторін, дослідив докази, суд дійшов висновку:
Рішенням Миколаївської міської ради № 7/24 від 09.11.2006 ФОП ОСОБА_3 передано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 98кв.м. за рахунок земель міста.
Миколаївською міською радою та позивачем укладено договір оренди землі від 13.12.2006, який зареєстровано за № 4634 від 15.01.2007 для встановлення та подальшого обслуговування торгівельного павільйону поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 . Площа орендованої земельної ділянки складає 98 кв.м. Строк оренди 5 років до 15.01.2012.
На підставі рішення Миколаївської міської ради № 7/23 від 07.07.2011 позивачу продовжено на 3 роки термін оренди на земельну ділянку площею 98 кв.м., яка надана рішенням міської ради від 09.11.06 №7/24 для подальшого обслуговування торгового павільйону поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 .
На підставі рішення Миколаївської міської ради від 18.03.15 за № 46/46 між Орендодавцем та позивачем 23.06.2015 укладено договір оренди землі, зареєстрований у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 23.06.2015 за № 10909. За умовами договору п.3.1. строк оренди визначено на 5 років, а саме: до 15.01.2020.
02.07.2019 через центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради ФОП Івановою О.В. була подана заява щодо продовження договору оренди землі, надано додаткову угоду, в якій зазначено строк поновлення договору оренди землі по АДРЕСА_2 - до 15.01.2025 р. (на 5 років), не змінюючи умов попереднього договору, що підтверджується описом ЦНАП Миколаївської міської ради від 02.07.2019 р. № 000687.
Однак будь-яке рішення позивач від Миколаївської міської ради не отримала, тому 04.04.2023 ФОП ОСОБА_3 було надано повторно додаткову угоду з умовами продовження договору оренди землі № 10909 від 23.06.2015 строком на 5 років, а саме до 15.01.2030.
В матеріалах справи міститься лист директора департамента-головного архітектора міста від 22.07.2019, в якому він вважає за можливе поновлення терміну дії правових документів на земельну ділянку площею 98 кв.м. наданої на підставі рішення міської ради № 46/46 від 18.03.2015 ФОП ОСОБА_3 
30.09.2021 управління земельних ресурсів звернулось до Департаменту архітектури та містобудування та просить переглянути висновок від 22.07.2019 № 17-2763 ФОП Іванової , у зв`язку з набуттям з 01.10.2019 чинності ДБН-Б-2.2.12:2019 «Планування та забудова територій».
Листом департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 03.11.2021 № 46524/12.01-24/21-2, відповідно до якої вбачається, що згідно ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - павільйон, площею не більше 30 кв.м. по зовнішньому контуру.
Площа наданої в оренду земельної ділянки для обслуговування торговельного павільйону по зазначеній адресі перевищує площу, визначену законодавчими документами для розміщення тимчасової споруди.
Відповідно до наданого технічного паспорту, який видано КП ММБТІ від 08.05.2008 року, зазначений торгівельний павільйон розміщено на бетонному фундаменті.
Зважаючи на вищевказане, зазначена споруда визначається як об`єкт нерухомості, що не відповідає Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Миколаєва, затвердженого рішенням міської ради від 14.03.2013 № 25/19.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що внесені зміни до законодавчих документів (державні будівельні норми) та у зв`язку з невідповідністю чинним нормам, а саме: ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» п.11.5, дод.и.1 (відстані від найближчих підземних мереж до будинків і споруд), департамент архітектури та містобудування не погоджує поновлення договору оренди земельної ділянки площею 98 кв. м для обслуговування торговельного павільйону по АДРЕСА_2 .
Аналогічний за змістом висновок надав департамент архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 26.08.2024 № 32268/12.01-24/24-2, який став підставою для прийняття спірного рішення.
Миколаївською міською радою було прийнято рішення від 04 жовтня 2024 року №37/158 :
1. Відмовити ФОП ОСОБА_3 у продовженні договору оренди землі від 23.06.2015 № 10909, який було укладено на земельну ділянку (кадастровий номер 4810136900:01:085:0012) площею 98 кв.м, для обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону по АДРЕСА_2 , відповідно до висновку департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 26.08.2024 № 32268/12.01-24/24-2 (незабудована земельна ділянка).
2. Зобов`язати ФОП ОСОБА_3 повернути територіальній громаді міста Миколаєва земельну ділянку, зазначену у пункті 1 цього рішення на умовах, визначених договором оренди землі. (рішення ММР від 04.10.2024 №37/158).
Положеннями ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, якщо Орендар, що належним чином виконує свої зобов`язання, має переважене право на продовження договору оренди, а також, зокрема, що Миколаївською міською радою не розглянуто у встановлений законодавством строк заяву позивача про поновлення укладеного між ними договору оренди, що підприємець продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою за відсутності заперечень відповідача протягом місяця після закінчення строку дії договору.
Розпорядження землями територіальної громади міста, в тому числі надання її у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу (ст. 12 ЗК України).
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 ЗК України).
Так, відповідно до частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист- повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 р. № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Згідно з частиною 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Відповідач в порушення місячного строку передбаченого ст.33 Закону України « Про оренду землі» не розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, але порушення строку розгляду заяви позивача не може стати підставою для визнання спірного рішення протиправним. 
У висновку від 26.08.2024, який став підставою для відмови позивачу у продовженні договору оренди зазначено, що площа наданої в оренду земельної ділянки 98м.кв. для обслуговування торговельного павільйону перевищує площу визначену законодавчими документами для розміщення тимчасових споруд.
Відповідно до ст.28 ЗУ « Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.(Назва статті 28 із змінами, внесеними згідно із Законом № 5496-VI від 20.11.2012).
Коли позивачу в 2006 передали в оренду земельну ділянку площею 98м.кв. вищезазначена норма ще не була прийнята. Закон України « Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038 був прийнятий 17.02.2011 та набрав чинності 12.03.2011. Зміни до ст.28 були внесені ЗУ № 5496 від 20.11.2012, який набрав чинності 05.01.2013.
Висновок профільного Департаменту архітектури та містобудування є офіційним документом. Якщо на ділянці або в проекті її використання виявлено порушення містобудівного законодавства, будівельних чи протипожежних норм, міська рада не має законного права продовжити такий договір, оскільки це загрожуватиме публічній безпеці чи суперечитиме генеральному плану міста.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що міська рада при розгляді заяви, правомірно врахувала поточний стан ділянки на момент винесення спірного рішення та у межах своїх повноважень, за умови виявлення порушень відмовила у поновленні договору.
Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 зазначив: «якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору, а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень».
Верховний Суд дійшов висновку, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі (постанова Верховного Суду від 28.09.2020 у справі № 272/440/18).
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач всупереч ст.77 КАС України, не надав суду, належних та допустимих доказів, що спірне рішення є протиправним, тому позов задоволенню не підлягає.
Судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54005, ідентифікаційний код 26565573) про визнання незаконним та скасування рішення від 04.10.2024 №37/158 - відмовити. 
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду – 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження – 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко   

Рішення складено в повному обсязі 
та підписано суддею 22.06.2026