ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 травня 2026 року справа №200/9983/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/9983/25 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (надалі – ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач), про: визнання протиправним та скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії №057350006271 від 12.12.2025 р; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії по заяві від 07.12.2025 року відповідно ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та здійснити обчислення та донарахування розміру пенсії 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря відповідно до вимог ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” із зарахуванням до підземного пільгового стажу за списком №1 шахтарі “підземні”, що дає право на пенсію на пільгових умовах не врахованих періодів: з 03.10.2011 р. по 07.03.2012 р., з 01.06.2020 р. по 30.06.2020 р., з 01.03.2025 по 20.11.2025 р. та при повторному розгляді заяви страховий стаж обрахувати наступним чином - за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, до страхового стажу додатково зарахувати по одному року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач набувши відповідного пільгового стажу (більше 15 років) звернувся за перерахунком пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці через веб-портал ПФУ із заявою від 07.12.2025. Рішенням відповідача від 12.12.2025 року №057350006271 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (15 років) та у проведенні перерахунку пенсії згідно ч. 4 статті 42 Закону, оскільки після попереднього перерахунку пенсії пройшло менше двох років та відсутні 24 місяці страхового стажу. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/9983/25 у задоволенні позову – відмовлено. 
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не дослідив взагалі наявність більше 15 років підземного стажу і спірні періоди підземної праці, що зазначені в позові. Суд не дослідив, що підставою заяви на перерахунок було перерахунок (зміна надбавки).
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Позивачем надано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити вимоги апеляційної скарги. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Добропілля), як отримувач пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 02.11.2022.
З 01.04.2025 року позивачу проведено масовий перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі із врахуванням страхового та пільгового стажу роботи по 28.02.2025 року.
07.12.2025 року позивач звернувся з заявою через веб-портал Пенсійного фонду України про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
До заяви позивач додав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.11.2025 №217, видану ВП “Шахтоуправління ”Новодонецьке” ДП “Добропіллявугілля Видобуток” за період роботи з 26.01.2021 по теперішній час, за професією гірник підземний.
Заява про призначення пенсії була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.12.2025 року № 057350006271 позивачу відмовлено в проведені перерахунку пенсії по наданій заяві, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (15 років) та у проведенні перерахунку пенсії згідно ч. 4 статті 42 Закону, оскільки після попереднього перерахунку пенсії пройшло менше двох років та відсутні 24 місяці страхового стажу. До заяви № 9436 ОСОБА_1 надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.11.2025 №217, видану ВП “Шахтоуправління ”Новодонецьке”ДП “Добропіллявугілля-Видобуток” за період роботи з 26.01.2021 по теперішній час, за професією гірник підземний. При розгляді документів встановлено, що пільговий стаж роботи на підземних роботах становить 13 років 2 місяці.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, судом першої інстанції зазначено наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно із абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Враховуючи, що позивач має стаж на підземних роботах за Списком №1 13 років 2 місяці, суд вважає, що він не набув необхідного стажу на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити обчислення пенсії із зарахуванням до підземного пільгового стажу за списком №1 шахтарі “підземні”, що дає право на пенсію на пільгових умовах не врахованих періодів: з 03.10.2011 р. по 07.03.2012 р., з 01.06.2020 р. по 30.06.2020 р., з 01.03.2025 по 20.11.2025 р. та при повторному розгляді заяви страховий стаж обрахувати наступним чином - за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, до страхового стажу додатково зарахувати по одному року, судом першої інстанції зазначено наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що з 01.04.2025 року позивачу проведено масовий перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі із врахуванням страхового та пільгового стажу роботи по 28.02.2025 року.
Відповідно до розрахунку стажу позивача за формою РС-право, до пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 03.10.2011 по 07.03.2012, з 01.06.2020 по 30.06.2020, з 01.03.2025 по 20.11.2025.
Разом з цим, пенсію позивачу призначено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, де позивач і перебуває на обліку, при цьому, Головне управління Пенсійного України у Вінницькій області розглядало заяву позивачу від 07.12.2025 року про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, подану через веб-портал ПФУ, тому не здійснювало розрахунок стажу позивача при призначенні пенсії.
Крім того, відповідачем не заперечується наявність пільгового стажу відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.11.2025 №217, видану ВП “Шахтоуправління ”Новодонецьке”ДП “Добропіллявугілля-Видобуток” за період роботи з 26.01.2021 по теперішній час, за професією гірник підземний, та не було відмовлено у його зарахуванні.
Спірним рішенням позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно ч. 4 статті 42 Закону, оскільки після попереднього перерахунку пенсії пройшло менше двох років та відсутні 24 місяці страхового стажу.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Аналіз ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу. Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватися або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.
З огляду на викладене під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону №1058-ІV у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).
Судом встановлено, що з 01.04.2025 року позивачу проведено масовий перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі із врахуванням страхового та пільгового стажу роботи по 28.02.2025 року, а отже відповідачем не було порушено прав позивача, тому для проведення перерахунку пенсії законні підстави відсутні.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/9983/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 200/9983/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 14 травня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко