Справа № 712/4407/26
Провадження № 1-кп/712/781/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючий      ОСОБА_1 
секретар      ОСОБА_2 
за участю: 
прокурора      ОСОБА_3 
обвинуваченого     ОСОБА_4 
захисника      ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за № 42026252010000061 від 20.03.2026 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, з середньою освітою, не працюючого, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом, ліквідатором ЧАЕС не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.10.2024 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі терміном на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.
- 26.03.2026 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.10.2024 та остаточно визначено до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 06.02.2026 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, та який в подальшому продовжений Указом Президента України N? 40/2026 від 12.01.2026 на 90 діб, шляхом вільного доступу, взяв мобільний телефон «Samsung Galaxy A07», SM-A075F/DS, 4/128 GB, imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку експерта № CE-19/124-26/3718-ТВ від 26.03.2026, становить 3 536 грн. 25 коп. Після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі вказане майно, вийшов з вказаної квартири і з місця вчинення злочину зник, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму. 
Він же, 13.02.2026 близько 12 год. 00 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, та який в подальшому продовжений Указом Президента України N? 40/2026 від 12.01.2026 на 90 діб, шляхом вільного доступу, взяв мобільний телефон «Motorola E14», 4/128 GB, імеі: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку експерта N? CE-19/124-26/3682-ТВ від 25.03.2026, становить 3 567 грн. 86 коп. з чохлом «Stenk Elegance», вартість якого згідно висновку експерта N? CE-19/124-26/3682-ТВ від 25.03.2026, становить 1 671 грн. 44 коп. та з картою пам`яті марки «Kingston» тип micro SDXC серія Canvas Select Plus A1 об`ємом пам`яті 128 GB UHS1 class 10, вартість якої згідно висновку експерта N? CE-19/124-26/3682-ТВ від 25.03.2026, становить 757 грн. 25 коп. Після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі вказане майно, вийшов з вказаної квартири і з місця вчинення злочину зник, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5 996 грн. 55 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що підтверджують його вину, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів щодо судових витрат, речових доказів та ухвал щодо накладення арешту, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник - адвокат ОСОБА_5 , з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодилися.
Судом у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор, обвинувачений, захисник зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин другої та третьої статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, дослідження доказів щодо судових витрат, речових доказі та ухвал щодо накладення арешту, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого. 
Після допиту обвинуваченого прокурором було оголошено та надано для долучення до матеріалів справи докази щодо судових витрат, речових доказів та докази, які характеризують обвинуваченого.
Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.
На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.
У судових дебатах:
Прокурор пояснив, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, просив визнати винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що він визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, надав свідчення суду щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, розкаявся. Просив призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі. Також просив стягнути процесуальні витрати, вирішити долю речових доказів у відповідності до статті 100 КПК України. 
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просила суворо не карати ОСОБА_4 та застосувати ст. 69 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнає та просив застосувати ст. 69 КК України. 
В останньому слові обвинувачений просив суд суворо не карати.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. 
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України є рецедив злочину.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, рецидив злочину, і вважає за неохідне застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з вимогами ст. 70 ч. 4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу. 
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2026, тобто після вчинення кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню, суд вважає за необхідним застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, якою передбачено призначення покарання, якщо після постановлення вироку в справі було встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. 
Ця позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові ОП ККС ВС від 01 червня 2020 року (справа № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18).
Виходячи зі змісту ст. 69 КК України, призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим. 
Положеннями ч. 1 ст. 75 КК України визначено, що, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У межах реалізації дискреційних повноважень суд вправі застосувати ст. 75 КК України та звільнити особу від відбування покарання з випробуванням за наявності передбачених цією статтею обов`язкових умов та достатніх підстав для висновку про можливість виправлення винного без відбування покарання. 
Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений, не відшкодував добровільно завдану шкоду потерпілим. При цьому встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, тпа те, що ОСОБА_4 має дитину,  не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Суд, виконуючи вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування за проведення експертиз № СЕ-19/124-26/3718-ТВ від 26.03.2026 у розмірі 1782,80 грн та № СЕ-19/124-26/3682-ТВ від 25.03.2026 у розмірі 2228,50 грн., всього 4011,30 грн. 
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2026 у виді відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбування покарання час відбування покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2026.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/124-26/3718-ТВ від 26.03.2026 у розмірі 1782,80 грн та № СЕ-19/124-26/3682-ТВ від 25.03.2026 у розмірі 2228,50 грн., всього 4011,30 грн.
Речові докази, а саме: DVD-R диск, на якому міститься відеозаписи з ломбарду «Черкаська позика», за адресою: м. Черкаси, вул. Хіміків, 50 , які приєднанні до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий      ОСОБА_1