Справа № 147/1063/26 
Провадження № 3/147/534/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 травня 2026 року с-ще Тростянець 

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна О. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, слюсар-сантехнік, МХП «Наша ряба», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,за ч.1 ст.173-2 КУпАП
ВСТАНОВИЛА:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №673900 від 17.04.2026 вбачається, що 05.04.2026 близько 22 години ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї фізичного характеру, чим завдав шкоду фізичному здоров`ю.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду справи за номером телефону НОМЕР_1 , який зазначено в протоколі та заяві про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, яку порушник отримав. В матерілах справи міститься рапорт інспектора СРПП ВП№2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, до якого долучено витяг з системи «Оберіг», в якому міститься інформація про те, що ОСОБА_1 призваний на військову службу. Зі змісту рапорту встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в лавах Збройних Сил України та має можливість користуватися телефоном лише у неділю. Також зазначено, що в ході спілкування з ОСОБА_1 по телефону, останній вказав, що не має можливості з`явитися до суду та просив розгляд справи проводити без його участі. 
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засідання пояснила, що 05.04.2026 під час розпивання алкогольних напоїв з ОСОБА_1 у них виник словесний конфлікт. Вказала, що ОСОБА_1 її не штовхав, вона впала та розбила голову оскільки була в стані алкогольного сп`янніня. Будь-яких претензій до ОСОБА_1 не має. Через канцелярію суду надала заяву, в якій вказала, що будь-які претензії до ОСОБА_1 у неї відсутні. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відомо про розгляд справи судом, він свідомо вказав свій контактний номер телефону, зазначений в протоколі, скористався своїм процесуальним правом та повідомив суд про порядок повідомлення його про час і місце судового засідання.
Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, а також на строки розгляду даної категорії справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП), вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Заслухавши потерпілу, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положення КУпАП передбачають, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Крім того, ч. 2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають лише діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Як вбачається з матеріалів справи, доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №673900 від 17.04.2026 вбачається, що 05.04.2026 близько 22 години ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї фізичного характеру, чим завдав шкоду фізичному здоров`ю. 
- рапортом ВП№2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 06.04.2026 в МКЛ ШМД доставлена ОСОБА_2 з травмами, які їй наніс співмешканець;
- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він вказав, що 05.04.2026 вживав алкогольні напої зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , яка вийшовши з будинку впала та заподіяла собі тілесні ушкодження, після чого він викликав швидку медичну допомогу. Чому в повідомленні зазначено про бійку між ними та потерпілою йому не відомо;
- поясненнями ОСОБА_2 , в яких вона зазначила, що під час розпивання алкогольних напоїв виникла сварка між нею та її співмешканцем в ході якої співмешканець її штовхнув та вона впала та в результаті падіння отримала травму в області голови. Від проведення судово-медичної експертизи категорично відмовилася. 
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ВАД №673900 від 17.04.2025, інші матеріали справи, суддя встановила, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив насильство фізичного характеру, яке полягало у штовханні, чим було завдано шкоду фізичному здоров`ю потерпілої. 
Однак потерпіла в судовому засіданні заперечила факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, які можуть свідчити про вчинення фізичного насильства щодо неї та внаслідок яких їй було завдано шкоду. Пояснила, що між нею та ОСОБА_1 дійсно виник конфлікт, проте тілесні ушкодження отримала через те, що була в стані алкогольного сп`яніння. Тобто в даному випадку відсутній причинно-наслідковий зв`язок між отриманою потерпілою шкодою та діями ОСОБА_1 . Також матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що потерпілій було завдано шкоду її фізичному здоров`ю.
При цьому суд звертає увагу на те, що диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання наслідків вчинених діянь, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Разом з тим, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що вчиненими діями – штовханням, завдано шкоду фізичному здоров`ю потерпілої, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Зокрема, в поясненнях потерпіла ОСОБА_2 , зазначає тільки те, що у неї з співмешканцем виник словесний конфлікт та вказує, що тілесні ушкодження отримала внаслідок падіння, що не узгоджується з діями порушника зазначеними в протоколі. 
Разом з тим, суперечка, сварка про яку йде мова у поясненнях потерпілої, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.
Таким чином конфлікту, який виник між сторонами, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному здоров`ю потерпілого, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку. Враховуючи наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, не може свідчити про вчинення фізичного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява № 926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тож, суд, враховуючи вищезазначене, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом..
Тому враховуючи наведені вище обставини, вважаю, що матеріали про адміністративне правопорушення, не містять належних та допустимих доказів наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, провадження у справі щодо дій  ОСОБА_1  підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 172-15, 247, 280, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Почкіна