УХВАЛА

16 червня 2026 року
м. Київ

справа №580/10042/25
адміністративне провадження №К/990/24557/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСТРОЙСЕРВИС» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 у справі №580/10042/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСТРОЙСЕРВИС» до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 28.05.2026 надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСТРОЙСЕРВИС» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 у справі №580/10042/25.
Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСТРОЙСЕРВИС» до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у Черкаській області про відмову в реєстрації податкових накладних від 14.05.2025 №12864901/13393900, №12864894/13393900, №12864900/13393900, №12864902/13393900, №12864908/13393900, №12864914/13393900, №12864904/13393900, №12864909/13393900, №12864905/13393900, №12864898/13393900, №12864896/13393900, №12864906/13393900, №12864916/13393900, №12864911/13393900, №12864897/13393900, №12864912/13393900, №12864895/13393900, №12864915/13393900, №12864913/13393900, №12864910/13393900 та від 15.05.2025 №12868394/13393900, №12868379/13393900, №12868378/13393900, №12868389/13393900, №12868373/13393900, №12868377/13393900, №12868380/13393900, №12868391/13393900, №12868392/13393900, №12868388/13393900, №12868395/13393900, №12868390/13393900, №12868384/13393900, №12868386/13393900, №12868393/13393900, №12868382/13393900, №12868374/13393900, №12868385/13393900, №12868375/13393900, №128683874/13393900, №12868376/13393900, №12868383/13393900. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 07.05.2024 №6, від 08.05.2024 №7, від 09.05.2024 №10, від 09.05.2024 №11, від 10.05.2024 №12, від 13.05.2024 №15, від 14.05.2024 №16, від 15.05.2024 №18, від 16.05.2024 №22, від 16.05.2024 №23, від 16.05.2024 №24, від 17.05.2024 №25, від 20.05.2024 №28, від 21.05.2024 №30, від 21.05.2024 №32, від 22.05.2024 №33, від 22.05.2024 №35, від 23.05.2024 №36, від 24.05.2024 №38, від 28.05.2024 №42, від 29.05.2024 №43, від 30.05.2024 №46, від 01.05.2024 №2, від 01.05.2024 №3, від 03.05.2024 №5, від 03.05.2024 №4, від 08.05.2024 №8, від 08.05.2024 №9, від 10.05.2024 №13, від 13.05.2024 №14, від 15.05.2024 №17, від 16.05.2024 №21, від 20.05.2024 №27, від 21.05.2024 №31, від 22.05.2024 №34, від 23.05.2024 №37, від 24.05.2024 №39, від 28.05.2024 №41, від 29.05.2024 №44, від 30.05.2024 №47, від 30.05.2024 №48, від 31.05.2024 №49, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСТРОЙСЕРВИС» днем їх фактичного подання на реєстрацію. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задоволено. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 у справі №580/10042/25 скасовано. Ухвалено нове судове рішення. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСТРОЙСЕРВИС» до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Касаційну скаргу подано вдруге, попередню касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 25.05.2026.
Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України ), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення. З огляду на важливість даної судової справи безпосередньо для ТОВ «АГРОСТРОЙСЕРВИС», збереження діяльності та іміджу підприємства, з урахуванням усіх фактичних обставин розгляду справи, позивачем підготовлено та складено нову касаційну скаргу, у якій наведено належні обґрунтування в якості підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини 4 статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що судом апеляційної інстанції не враховано висновку Верховного Суду, викладеного в Постанові від 24.07.2025 №420/14450/24 щодо застосування Наказу Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Також скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про необхідність відступити від правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 24.03.2025 у справі №140/32696/23, від 30.01.2026 у справі №260/224/24 та врахованих судом апеляційної інстанції, прийняти новий правовий висновок, згідно якого податковий орган має право вимагати для реєстрації податкової накладної лише ті документи, які прямо пов`язані з господарською операцією по якій реєструється конкретна податкова накладна, та заборони свавільного витребовування документів що не містяться в п. 5 Порядку 520 та не відносяться до конкретної господарської операції.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що наразі відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо належного врядування податкового органу в розрізі зазначення в протоколах комісії контролюючого органу обґрунтувань, мотивів та підстав прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних (за аналогією ст. 242 КАС України).
Також скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги ч. 2 ст. 77, ст. 90 КАС України щодо обов`язку доведення правомірності рішень відповідачем та щодо оцінки доказів, не досліджено належним чином обставини справи та не надано оцінки наявним у справі доказам, зауважено, що зміст постанови від 07.04.2026 не відповідає вимогам пункту 3 частини 1 статті 322 КАС України.
Верховний Суд зауважує, що скаржником не доведено подібність правовідносин у справах. Так, у справі №420/14450/24, на яку вчинено посилання скаржником, ГУ ДПС не скористалось правом направлення позивачу Повідомлень із зазначенням конкретного переліку документів, яких недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних. За таких обставин посилатися на обставини ненадання платником податків певних документів контролюючий орган вже не може, оскільки це свідчить про достатність обсягу наданих документів. Надалі ГУ ДПС має оцінити надані документи на відповідність вимогам законодавства.
Натомість у справі №580/10042/25 суди встановили, що повідомлення Головного управління ДПС у Черкаській області містили конкретний перелік документів, які підлягали поданню, а також чітке обґрунтування необхідності їх надання. При цьому, позивачем до Головного управління ДПС у Черкаській області не було надано витребувані повідомленням документи, що не є спірним.
Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України обов`язковим є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Разом з тим, скаржником не обґрунтовано, щодо застосування якої саме норми матеріального права відсутній висновок Верховного Суду про застосування її у подібних правовідносинах, який висновок щодо застосування норми матеріального права має бути сформульовано Верховним Судом за результатами розгляду даної справи.
Верховний Суд зауважує, що посилання скаржника на порушення судами норм процесуального права не підміняють визначення підстав касаційного оскарження та також не можуть вважатися належним правовим обґрунтуванням касаційної скарги у розумінні частини 4 статті 328 цього Кодексу. Невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328, яка є відсильною нормою, та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано дану підставу касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина 3 статті 334 КАС України).
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відтак, скаржнику слід викласти передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.
Відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. До касаційної скарги також додаються її копії відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга подається до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Скаржником доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги не надано.
Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Позов було подано у 2025 році. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.
У даній справі предметом судового розгляду були 42 вимоги немайнового характеру.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Касаційну скаргу надіслано через систему «Електронний суд». Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, скаржнику слід сплатити 48448,00 грн судового збору (3028,00 грн * 20 * 0,8) та надати до суду оригінал платіжного документа.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс. р-н/22030102. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСТРОЙСЕРВИС» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 у справі №580/10042/25 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, надання оригіналу платіжного документа про сплату судового збору.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
Л.І. Бившева 
В.П. Юрченко,
Судді Верховного Суду