Справа № 515/928/26
Провадження № 1-кп/515/1544/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари Одеської області кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаське, Татарбунарського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючогго за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Згідно ст. 17 Закону України «Про національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Відповідно до книги нарядів відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП капітан поліції ОСОБА_5 отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби разом із інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , 09.05.2026 о 09:22 годині заступили на добове чергування в складі добового наряду відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП будучи у форменому одязі із знаками розрізнення. Так, 09.05.2026 о 18:30 годині, під час здійснення патрулювання згідно розстановки нарядів, нарядом СРПП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП в складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , за викликом громадянки ОСОБА_7 , щодо факту незаконного проникнення на територію її домоволодіння. На місці знаходився ОСОБА_4 , який не надав свої документи. У зв`язку з чим, вказану особу було доставлено до відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП для встановлення особи. У подальшому, 09.05.2025 о 19:30 годині, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні адміністративної будівлі відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області по вул. Центральна, 15, м. Татарбунари, Білгород-Дністровський район, з метою підриву авторитету державних органів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, достовірно знаючи про те, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу - органу поліції, який одягнений у формений одяг та в цей час виконував свої службові обов`язки діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою перешкодити працівнику поліції виконувати свої службові обов`язки, почав висловлюватись на адресу інспектора СРПП відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ОСОБА_5 грубою нецензурною лайкою та погрози застосування фізичного насильства, жестикулюючи руками, які останній сприйняв як реальні побоювання за власне життя і здоров`я, а також перешкоджали нормальній діяльності правоохоронного органу.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обвинувачений щиро розкаявся, просив суворо не карати. Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
У судовому засіданні прокурор вважав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що передбачено ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, зокрема: письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та матеріалів, дослідження яких є необхідним для вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України.
У судовому засіданні, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що визнає вину в інкримінованому йому діянні, повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті, вказав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, за зазначених в обвинувальному акті обставин, також підтвердив, що йому зрозумілі наслідки визнання фактичних обставин і відмови від дослідження всіх доказів. 
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України в повному обсязі доведена, а відтак його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що згідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд окрім ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує конкретні обставини кримінального провадження та відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, а також особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
В досудовій доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 орган пробації зробив висновок, що, приймаючи до уваги інформацію, яка характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , спосіб його життя, умови життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства, Білгород-Дністровський районний сектор №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області вважає, що виправлення цієї особи можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду у межах визначених санкцією ч. 1 ст. 345 КК України з покладення м на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України встановити ОСОБА_4 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Речові докази у кримінальному провадженні: DVD-R диск з серійним номером 202512000282706 фірми виробника «Alerus» з надписом « ОСОБА_4 1» та DVD-R диск з серійним номером 202512000282705 фірми виробника «Alerus» з надписом « ОСОБА_4 2» на яких містяться відеозаписи з нагрудного відеореєстратора (боді камери) інспектора СРПП ВП N?2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , на яких відображено події, які мали місце 09.05.2026, а саме висловлювання погроз застосування фізичного насильства ОСОБА_5 у зв?язку з виконанням ним службових обов?язків, копії журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам?яті, копіювання цифрової інформації на 3 арк., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя