УХВАЛА

29 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/3876/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 у справі

за первісним позовом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

до Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича

про усунення перешкод у користуванні майном,

та зустрічним позовом Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича

до: 1) Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, 2) Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва"

про визнання недійсним одностороннього правочину,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 у справі № 910/3876/25. Вказана касаційна скарга подана скаржником безпосередньо до Верховного Суду. 

Фізична особа – підприємець Міркевич Юрій Матвійович також до касаційної скарги долучив клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 у справі № 910/3876/25.

Під час перевірки матеріалів касаційної скарги колегія суддів установила, що оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 у справі № 910/3876/25 відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у зв`язку із чим, Верховний Суд ухвалою від 14.05.2026 витребував з Господарського суду міста Києва / Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/3876/25.

26.05.2026 від Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича до Верховного Суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме звіту про експертну грошову оцінку ремонтних робіт нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, буд. 5А, загальною площею 642,40 кв.м.

28.05.2026 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14.05.2026 надійшли матеріали справи Господарського суду міста Києва № 910/3876/25.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича, Верховний Суд дійшов висновку про таке. 

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі повинні бути зазначені судові рішення, що оскаржуються.

Фізична особа – підприємець Міркевич Юрій Матвійович у тексті касаційної скарги предметом касаційного оскарження визначив рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 у справі № 910/3876/25. Водночас у назві та в прохальній частини касаційної скарги скаржник просить суд скасувати, зокрема, рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2025 у справі № 910/3876/25, проте таке судове рішення згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень у справі № 910/3876/25 не ухвалювалося. 

За таких умов касаційна скарга Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича не відповідає вимогам пункту 4 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник неправильно зазначив судове рішення, яке він просить скасувати.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, – у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установив Верховний Суд, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація подала 27.03.2025 позовну заяву, предметом якої є вимога немайнового характеру про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном комунальної власності територіальної громади міста Києва, а саме: нежитловим приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, 5-А, (С.Лазо), шляхом виселення Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича у зв`язку із закінченням 30.04.2017 строку дії договору оренди від 01.03.2010 № 1486. Крім того, 09.05.2025 від Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича надійшла зустрічна позовна заява до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва" про визнання недійсним одностороннього правочину – листа-заперечення від 26.05.2017 № 4641/26/1/103 щодо користування майном після закінчення дії договору від 01.03.2010 № 1486 оренди нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.10.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 у справі № 910/3876/25, первісний позов Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації задоволено повністю; вирішено усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном комунальної власності територіальної громади міста Києва, а саме: нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Інженера Бородіна, 5-А (С.Лазо), загальною площею 642,40 кв. м шляхом виселення Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича у зв`язку із закінченням 30.04.2017 строку дії договору оренди від 01.03.2010 № 1486; у задоволенні зустрічного позову Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича відмовлено повністю.

Фізична особа – підприємець Міркевич Юрій Матвійович у касаційній скарзі просить Суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 у справі № 910/3876/25, а справу № 910/3876/25 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2025 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 12 112,00 грн, розрахований за формулою: 3028,00 грн х 2 х 200 % де 3028,00 грн – ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру; 2 – кількість вимог немайнового характеру, рішення щодо яких оскаржуються; 200 % – ставка судового збору за подання касаційної скарги. На підтвердження сплати судового збору скаржник подав квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 28.04.2026 № 76086463 на суму 9735,00 грн. Таким чином, судовий збір сплачено не в повному розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Фізичній особі – підприємцю Міркевичу Юрію Матвійовичу необхідно подати до суду касаційної інстанції:
- касаційну скаргу в новій редакції, в якій слід зазначити правильну дату судових рішень, що оскаржуються;
- докази сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме в розмірі недоплаченої суми – 2377,00 грн за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір";

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи – підприємця Міркевича Юрія Матвійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 у справі № 910/3876/25 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай