ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/4319/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якій просить:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання на денній формі навчання в Полтавському інженерно-будівельному інституті (нині - Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка») з 01.09.1982 по 30.06.1983, який складає 9 місяців 29 днів, та трудового стажу за період роботи на Виробничому об`єднанні "Знамя" підприємства п/я Ю-9828 Полтавського заводу "Знамя"підприємства п/я Ю-9828 Полтавського заводу "Знамя" підприємства п/я А-1065 з СКБ при Полтавському заводі "Знамя" підприємства п/я М-5864 Першого Головного управління організації п/я А-1061 організації п/я А-1501 Міністерства електронної промисловості СРСР з 12.08.1985 по 20.12.1990, який складає 5 років 4 місяці 9 днів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового (страхового) стажу період навчання в Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» з 01.09.1982 по 30.06.1983, який складає 9 місяців 29 днів, та трудовий стаж за період роботи на Виробничому об`єднанні "Знамя" підприємства п/я Ю-9828 Полтавського заводу "Знамя"підприємства п/я Ю-9828 Полтавського заводу "Знамя" підприємства п/я А-1065 з СКБ при Полтавському заводі "Знамя" підприємства п/я М-5864 Першого Головного управління організації п/я А-1061 організації п/я НОМЕР_1 Міністерства електронної промисловості СРСР з 12.08.1985 по 20.12.1990, який складає 5 років 4 місяці 9 днів.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що У передбаченому законом порядку ОСОБА_1 було отримано: архівну довідку виконавчого комітету Полтавської міської ради №Т05.7-11/1139 від 26.12.2025; архівну довідку Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» № 412 від 11.12.2025. 13.01.2026 із долученням вказаних документів ОСОБА_1 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з електронним зверненням (реєстраційний номер ВЕБ-16001-Ф-С-26-024888), відповідно до якого просив зарахувати до його страхового стажу: 1) період навчання на денній формі навчання в Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», а саме: з 01.09.1982 по 30.06.1983; 2) період роботи на Виробничому об`єднанні "Знамя" підприємства п/я Ю-9828 Полтавського заводу "Знамя" підприємства п/я А-1065 з СКБ при Полтавському заводі "Знамя" підприємства п/я М-5864 Першого Головного управління організації п/я А-1061 організації п/я НОМЕР_1 Міністерства електронної промисловості СРСР, а саме: з 12.08.1985 по 20.12.1990. Всупереч порядку і строку, визначених Положенням про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 30.07.2015 № 13-1, станом на 10.03.2026 письмової відповіді на електронне звернення ОСОБА_1 від 13.01.2026 р/н ВЕБ-16001-Ф-С-26-024888 не надійшло у зазначений ним спосіб (поштою за адресою проживання: АДРЕСА_1 ). На веб-порталі електронних послуг ПФУ статус звернення: «Прийнято до розгляду». У зв`язку із цим, адвокатом Абрамовим П.С. в інтересах ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит вих № 1 від 10.03.2026 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо результатів розгляду електронного звернення. У відповідь на адвокатський запит ОСОБА_1 було отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вих № 1600-0902-8/22548 від 18.03.2026. Проаналізувавши зміст вказаного листа, було установлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області фактично на підставі додатково наданих ОСОБА_1 документів не розглянуло питання зарахування до його страхового стажу періодів навчання в Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» з 01.09.1982 по 30.06.1983 та роботи на Виробничому об`єднанні "Знамя" з 12.08.1985 по 20.12.1990.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач у відзиві проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що Відповідно до пункту 4.2 розділу 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 12.11.2025 про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності заяву опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області. Аналіз документів показав, що страховий стаж особи становить 4 роки 10 місяців 10 днів, стаж для визначення права з урахуванням підприємницької діяльності — 7 років 10 місяців 26 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди: - навчання за дипломом НОМЕР_2 від 08.06.1990, оскільки періоди навчання перетинаються з періодом проходження військової служби; - за записами трудової книжки НОМЕР_3 від 05.08.1985 з 12.08.1985 по 20.12.1990, оскільки запис про звільнення завірений печаткою, яка не відповідає назві організації при зарахуванні; - з 10.07.2001 по 16.06.2005, оскільки відсутні відомості про роботу в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення № 163750036006 від 18.11.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.11.2025 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та рішенням від 18.11.2025 №163750036006 відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.
У подальшому ОСОБА_1 отримав довідку виконавчого комітету Полтавської міської ради №Т05.7-11/1139 від 26.12.2025 та архівну довідку Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" №412 від 11.12.2025.
13.01.2026 позивач звернувся через вебпортал до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просив зарахувати до страхового стажу періоди роботи та навчання згідно довідки виконавчого комітету Полтавської міської ради №Т05.7-11/1139 від 26.12.2025 та архівної довідки Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" №412 від 11.12.2025.
Листом від 18.03.2026 №1600-0902-8/22548 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що останній звертався із заявою від 12.11.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
05.08.1985 БТ №1171972, диплом від 08.06.1990 НОМЕР_2 , військовий квиток від 08.04.1983 НОМЕР_4 , сформовано довідку ОК-5. За результатами розгляду заяви в порядку екстериторіальності, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 18.11.2025 №163750036006 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки. Страховий стаж склав 4 роки 10 місяців 10 днів (враховано по 03.07.2018), стаж для визначення права з урахуванням підпункту 1 пункту З .1 Прикінцевих положень Закону склав 7 років 10 місяців 26 днів. До стажу враховано період проходження військової служби з 30.06.1983 по 24.05.1985 згідно із військовим квитком, періоди роботи з 24.12.1990 по 18.11.1991 згідно із записами трудової книжки, періоди здійснення підприємницької діяльності з 01.10.2005 по 30.06.2009, з 01.04.2010 по 31.12.2010 та періоди роботи з 01.03.2012 по 15.06.2012, з 20.04.2018 по 03.07.2018 згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу. До стажу не зараховано: - період навчання з 01.09.1982 по 06.06.1990, оскільки періоди навчання перетинаються з військовою службою та періодами роботи; період роботи з 12.08.1985 по 20.12.1990, оскільки запис трудової книжки про звільнення завірено печаткою підприємства виробниче об`єднання "Знамя", яка не відповідає назві підприємства при прийнятті на роботу - Полтавський завод "Знамя"; періоди роботи з 10.07.2001 по 16.06.2005 згідно із записами трудової книжки, оскільки відсутня інформація про роботу в індивідуальними відомостями про застраховану особу. Підтверджуючи документи передбачені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок) до заяви не надані. Питання зарахування до стажу зазначених періодів можливо розглянути на підставі заяви встановленого зразка та підтверджуючих документів.
Позивач не погоджуючись із такими діями, звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення цього спору, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Закон України № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058).
Зав правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).
Пунктами 1 та 2 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 18 Порядок № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Пунктом 20 цього Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (надалі - Порядок № 18-1).
Як випливає з матеріалів справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.11.2025 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та рішенням від 18.11.2025 №163750036006 відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.
Крім того, у вказаному рішенні зазначено, що до стажу не зараховано: - період навчання з 01.09.1982 по 06.06.1990, оскільки періоди навчання перетинаються з військовою службою та періодами роботи; період роботи з 12.08.1985 по 20.12.1990, оскільки запис трудової книжки про звільнення завірено печаткою підприємства виробниче об`єднання "Знамя", яка не відповідає назві підприємства при прийнятті на роботу - Полтавський завод "Знамя"; періоди роботи з 10.07.2001 по 16.06.2005 згідно із записами трудової книжки, оскільки відсутня інформація про роботу в індивідуальними відомостями про застраховану особу.
25.11.2005 постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Згідно із пунктом 1.7 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
За приписами пункту 1.8. Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Позивач 13.01.2026 звернувся через вебпортал до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про зарахування в якій просив зарахувати до страхового стажу періоди роботи та навчання згідно довідки виконавчого комітету Полтавської міської ради №Т05.7-11/1139 від 26.12.2025 та архівної довідки Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" №412 від 11.12.2025.
Листом від 18.03.2026 №1600-0902-8/22548 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що останній звертався із заявою від 12.11.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). 
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
За приписами абзаців 2-4, 6 пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але небільше ніж на 15 днів.
Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 Порядку № 22-1).
Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.
З аналізу наведених вище правових норм видно, що у разі звернення пенсіонера із заявою про призначення (перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший пенсії) та надання необхідних документів, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти мотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні (перерахунку, поновленні, переведенні з одного виду пенсії на інший) пенсії. При цьому, рішення про відмову в призначенні (перерахунку, поновленні, переведенні з одного виду пенсії на інший) пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.
Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21.12.2020 у справі № 229/4165/17.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було розглянуто у відповідності до вимог Порядку № 22-1 подану позивачем заяву про зарахування трудового стажу. Пенсійним органом мотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії позивачу не приймалося, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення питання про перерахунок пенсії.
Фактично Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області продублювало рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.11.2025 №163750036006 та залишило поза увагою подані позивачем довідку виконавчого комітету Полтавської міської ради №Т05.7-11/1139 від 26.12.2025 та архівну довідку Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" №412 від 11.12.2025.
Отже, суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах діяв не у спосіб, встановлений законодавством.
Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не розглядало подані позивачем документи та не вирішувало питання щодо зарахування до трудового стажу спірних періодів, суд вважає за необхідне визнати протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо розгляду заяви позивача від 13.01.2026 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву від 13.01.2026 разом із доданими довідками.
Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до загального трудового (страхового) стажу період навчання в Національному університеті "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" з 01.09.1982 по 30.06.1983, який складає 9 місяців 29 днів, та трудовий стаж за період роботи на Виробничому об`єднанні "Знамя" підприємства п/я Ю-9828 Полтавського заводу "Знамя" підприємства п/я Ю-9828 Полтавського заводу "Знамя" підприємства п/я А-1065 з СКБ при Полтавському заводі "Знамя" підприємства п/я М-5864 Першого Головного управління організації п/я А-1061 організації п/я А-1501 Міністерства електронної промисловості СРСР з 12.08.1985 по 20.12.1990, який складає 5 років 4 місяці 9 днів, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. А відтак, суд не вправі вирішувати позовні вимоги, які заявлені на майбутнє, та не спрямовані на захист і відновлення вже порушених прав позивача.
Беручи до уваги те, що відповідачем не розглянуто по суті заяву позивача разом із доданими матеріалами, тому суд доходить висновку, що на час розгляду цієї справи права позивача у цій частині позовних вимог не порушені.
Оскільки суд не вправі вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, вищевказана позовна вимога не підлягає захисту судом і у її задоволенні слід відмовити у зв`язку з передчасністю її заявлення.
Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
За приписами частини восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.
Так, на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано: копію договору №б/н про надання правничої (правової) допомоги від 13.01.2026, копію акту від 13.01.2026 обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості до договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 13.01.2016, копію акту від 10.03.2026 обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості до договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 13.01.2026, копію акту від 08.04.2026 обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості до договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 13.01.2026, копії квитанцій від 13.01.2026, від 10.03.2026 та від 08.04.2026.
Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України виходить із наступного:
- дана справа відноситься до незначної складності;
- розгляд справи проведено без участі сторін у письмовому провадженні;
- позов задоволено частково.
Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат сплачених адвокату Абрамову П.С., який здійснював підготовку та складання позовної заяви у заявленому розмірі 9000 грн не є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у звітах переліком.
Враховуючи вищезазначене, та те, що позовні вимоги задоволено частково суд дійшов висновку, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 3000 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд, 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. 
Визнати протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.01.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.01.2026 разом із доданими довідками.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя	 	С.О. Удовіченко