Справа № 461/2866/26 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 33/811/1096/26 Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці Фока Б.А. та захисника Моленя Р.Б., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 04 червня 2026 року про відносно ОСОБА_1 

встановив:

Цією постановою провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0481/UA209000/2026 від 29.03.2026 року, товар, а саме: скрипка в футлярі зі смичком з написом в середині скрипи «Georg Kloz 1763» - 1 шт. постановлено повернути ОСОБА_1 .
Згідно згідно протоколу про порушення митних правил №0481/UA209000/2026 від 29.03.2026, 29.03.2026, близько 09:20 год., в зону митного контролю пункту пропуску "Нижанковичі - Мальховіце" митного поста "Нижанковичі" Львівської митниці, в напрямку «виїзд з України», заїхав транспортний засіб марки «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , обравши для слідування смугу руху «зелений коридор», чим заявила про відсутність в неї будь-яких товарів чи предметів, які підлягають обов?язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.
Під час проведення митного огляду автомобіля марки «HYUNDAI TUCSON» з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 та особистих речей, у ОСОБА_1 в багажному відсіку серед особистих речей була виявлена скрипка в футлярі зі смичком з написом в середині скрипи «Georg Kloz 1763» - 1 шт.
На момент переміщення через митний кордон відповідно до наданих пояснень у  ОСОБА_1 були відсутні будь які дозвільні документи.
Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 не задекларувала товари, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України.
Представник митного органу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.471 МК України з призначення стягнення у виді штрафу та конфіскації вилученого товару.
На підтримку своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки на його думку суд необґрунтовано закрив провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 мала задекларувати переміщуваний товар, а саме скрипи «Georg Kloz 1763»
Заслухавши пояснення представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, та захисника, який заперечив апеляційні вимоги, дослідивши матеріали справи №461/2866/26 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно з частиною 1 статті 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.257 МК умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються КМУ, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 2 «Положення про митні декларації», затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, серед іншого, митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, а згідно з п.2.8.3 Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженого наказом МФУ 28.05.2012 №614 «Заповнення підпункту 3.3 «Товари, переміщення яких через державний кордон України обмежено (здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади) або заборонено» здійснюється шляхом проставлення позначки у відповідній рамці: «Так» - за наявності товарів переміщення, «Ні» - за їх відсутності». Тобто, товарами переміщення яких через державний кордон України обмежено є такі товари, переміщення яких через державний кордон України здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.1.2 Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258, нею визначається порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства) та юридичними особами (суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності будь-якої форми власності, державними та громадськими установами, представництвами іноземних компаній, дипломатичними представництвами, міжнародними організаціями тощо).
Додаток 1 до вказаної Інструкції наводить перелік сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен.
Відповідно до ч.8 додатку 1 до п.1.5 вищевказаної інструкції, при вивезенні за межі митної території України музичних інструментів, за наявності одного з документів: фабричний паспорт, торгова квитанція, чек, ярлик на інструменті тощо, виготовлені після 1950 року, у т. ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні інструменти фабричного виробництва дозвіл Державної служби контролю не потрібен.
Обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що Системний аналіз вказаного законодавства дозволяє зробити висновок, що дія Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України розповсюджується виключно на вивезення саме культурних цінностей, при цьому зазначені в додатку 1 предмети для вивезення не потребують дозволу Державної служби контролю, незалежно від того чи є культурною цінністю. Водночас, вказана інструкція не визначає порядку отримання дозволу Державної служби контролю для предметів, які не є культурною цінністю, тобто вона регулює порядок вивезення культурних цінностей та не стосується предметів, які не є культурними цінностями.
На підставі досліджених доказів та матеріалів справи, зокрема долученого договору про оренду скрипки від 25.01.2025 року та висновку державної експертизи від 06.04.2026 року, згідно з яким, досліджувана скрипка є предметом старовини, однак не має історичного, художнього чи наукового значення, не є культурною цінністю та не може бути занесена до Державного реєстру національного культурного надбання, досліджуваний смичок є виробом сучасного мануфактурного виробництва, не має історичного, художнього чи наукового значення, не є культурною цінністю та не може бути занесений до Державного реєстру національного культурного надбання, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції в постанові викладено обґрунтований висновок про те, що виявлені у ОСОБА_1 скрипка та смичок не належать до культурних цінностей, а відтак не відносяться до товарів, щодо яких законодавством України встановлено обмеження на вивезення за межі митної території України, а тому як наслідок митним органом не доведено наявності обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, а саме того, що переміщувані ОСОБА_1 скрипка та смичок належали до товарів, щодо яких законодавством встановлено заборони або обмеження на вивезення за межі митної території України.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Більше того, митним органом як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не надано жодних належних та допустимим доказів на спростування правильних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та підтвердження доводів апеляційної скарги, оскільки сам факт складення митним органом протоколу про порушення митних правил відносно особи та формальне долучення документів не може свідчити про доведеність її вини у вчиненні правопорушення.
З викладеного постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу представника митного органу слід залишити без задоволення
Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2026 року про відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.