ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2026 Справа № 914/3925/25 
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» (29010, м.Хмельницький, вул.В.Чорновола, 88; ідент.код 33087990)
до Відповідача: Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78; ідент.код 09807862)
про зобов`язання Відповідача видати розпорядження на перерахування (з балансового рахунку Позивача на поточний) грошових коштів в сумі 22130,75 дол. США.
Суддя: Стороженко О.Ф.
Секретар: Жовток Х.І.

Представники:
Позивача: Кучава Е.В. – Витяг з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ;
Відповідача: Шабат Ю.В. – Свідоцтво ЛВ №00869 від 22.01.2018.

Процесуальні дії вчинено Cудом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №10.

Виходячи з обставин, зазначених у частині третій ст. 238 ГПК України, -

Суд встановив:
Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «АДВІСМАШ» подано Позовну заяву з вимогою про зобов`язання Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» видати розпорядження (платіжну інструкцію) для перерахування, з балансового рахунку на поточний рахунок Позивача, грошових коштів у сумі 22130,75дол. США.
Також Позивачем подано Відповідь на відзив.
Позивачем підставами позову зазначено, зокрема, такі обставини:
-Позивач є клієнтом Банку (Відповідача), у якому відкрито рахунок і який надає послуги з розрахунково-касового обслуговування;
-для виконання оборонного замовлення, Позивачем укладено з Компанією (що розташована в Китайській Народній Республіці) Договір від 09.06.2026 стосовно купівлі обладнання;
-відповідно до умов Договору, Позивачем (Покупцем) 25.06.2025 здійснено сплату іноземному контрагенту авансу в сумі 22194,00дол. США;
-зазначений платіж здійснено без будь-яких застережень Відповідача, проте, при зверненні до Банку у липні місяці 2025 року про перерахування іноземному контрагенту решти обумовленої Договором суми (вартості обладнання), Відповідач відмовив у проведенні вказаної фінансової операції;
-підставою для такої відмови Банк зазначив наявність інформації, що до іноземного контрагента, з яким Позивач уклав Договір, застосовані обмежувальні санкції відповідно до Закону України «Про санкції» та Указу Президента України №697/2024 від 08.10.2024 (яким введено в дію Рішення РНБО – Додаток №1, позиція №56);
-на пропозицію Позивача про розірвання Договору з наведених підстав і повернення передоплати, іноземний контрагент 17.10.2025 повернув кошти отриманого авансу (в сумі 22130,75 дол.США);
-Відповідач, Листом від 21.10.2025, повідомив, що вказані кошти не будуть перераховані на поточний рахунок Позивача, а зарахуються на відповідний балансовий рахунок, призначений для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами Банку, - відповідно до Положення про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) (затвердженого Постановою Правління НБУ №65 від 11.05.2023);
-вказані кошти заблоковано Банком на весь період дії санкції (до 08.10.2034);
-підстави для застосування Банком Положення про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) – відсутні, так як кошти були повернуті контрагентом внаслідок розірвання Договору і на такі випадки Положення не поширюється;
-Банк не виконує обов`язків, встановлених нормами статей 509, 626, 1066, 1067, 1068, 1073 ЦК України та ст.8 (п.8.2) Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», стосовно виконання операції за рахунком Позивача;
-позбавлення Позивача можливості користуватися власними коштами є непропорційним втручанням у його право мирно володіти майном, передбачене статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини.

Відповідачем подано Відзив і Заперечення з обґрунтуванням безпідставності позову та, зокрема, зазначено:
-до іноземного контрагента Позивача з 08.10.2024 застосовано санкції відповідно до Закону «Про санкції» та Указу Президента України №697/2024 від 08.10.2024, яким уведено в дію Рішення РНБО від 08.10.2024 (Додаток до Рішення, позиція №56);
-вказаним Рішенням РНБО до іноземного контрагента Позивача застосовано санкції, зокрема:
1)блокування активів – тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належить фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;
2)обмеження торговельних операцій (повне припинення);
5)зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;
12)припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;
-інформація про застосування санкцій до вказаної Компанії розміщена в Державному реєстрі санкцій;
-нормою ч.3 ст.5 Закону «Про санкції» встановлено: «Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, суден, повітряних суден, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання»;
-при здійсненні 17.10.2025 іноземним контрагентом перерахування Позивачу спірних коштів, ним не зазначено призначення платежу;
-документів, які б пояснювали (розкривали) підставу здійснення такого платежу, до Банку не подавались, окрім Листів Позивача про трактування підстави здійснення платежу, тому економічні та правові підстави платежу не були встановленими;
-відповідно до підп.12 п.15 Положення про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), банки зобов`язані блокувати кошти, що надійшли на користь клієнта від санкційної особи, до якої застосовано санкції “блокування активів”/“блокування активів у новій редакції” та/або “зупинення фінансових операцій”, або від іншої особи, щодо якої в банку наявна інформація, що вона діє від імені такої санкційної особи, і такі кошти зараховуються та обліковуються на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку;
-керуючись Законом «Про санкції» та Положенням про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), Банк зарахував та обліковує спірні кошти на балансовому рахунку Банку, про що поінформував Позивача Листом від 21.10.2025;
-крім цього, Банк, Листом від 14.08.2025, ще до часу здійснення спірного платежу, роз`яснив Позивачу (на його запит) про обов`язковість блокування коштів, що надходять від санкційної особи;
-тобто, Позивач був поінформований та попереджений Банком про правові наслідки отримання платежу від санкційної особи;
-позовна вимога прямо суперечить Закону «Про санкції» та Положенню про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

Також Відповідачем заявлено Клопотання про невзяття Судом до уваги копії Листа (від 22.01.2026) іноземного контрагента Позивача, який ним подано із Клопотанням від 29.01.2026, так як:
-Позивач не надав для огляду оригінал вказаного Листа, а у Відповідача наявний сумнів щодо відповідності поданої копії оригіналу;
-згідно з нормами ч.6 ст.91 та ч.5 ст.96 ГПК України, якщо оригінал документу не подано, а учасник судового процесу ставить під сумнів відповідність копії оригіналу, такий доказ не береться Судом до уваги.
Представник Позивача зазначив, що Лист від 22.01.2026 отримано від іноземного контрагента електронною поштою, що унеможливлює надання оригіналу та здійснення нотаріального посвідчення перекладу Листа.

Представники Сторін надали відповідні пояснення стосовно обставин спору.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження. 
У судовому засіданні оголошувалась перерва, а також розгляд справи Судом відкладався (у межах розумного строку).

У ході дослідження обставин справи та поданих доказів, - Суд встановив:

Указом Президента України №697/2024 від 08.10.2024 уведено в дію Рішення РНБО України від 08.10.2024, яким (Додаток, позиція №56) застосовано до Компанії Shenzhen Sowin Precision Mashine Tool Co LTD (Китайська Народна Республіка) санкції, - відповідно до Закону України «Про санкції».
Інформація про застосування санкцій до вказаної іноземної Компанії розміщена в Державному реєстрі санкцій (який ведеться відповідно до вимог ст.5-3 Закону «Про санкції»).

09.06.2025 Позивач, не перевіривши вказану інформацію, уклав із зазначеною іноземною Компанією Договір купівлі-продажу, умовами якого визначено:
-Іноземна Компанія (Продавець) передає у власність Позивача (Покупця) товар, визначений Специфікацією;
-номенклатура, ціна на товар, строк поставки та умови оплати визначаються Специфікацією;
-усі банківські витрати і комісії Банку несе Покупець;
-додаткові угоди та інші документи, пов`язані з предметом Договору, можуть бути укладені за допомогою факсимільного або електронного зв`язку з обов`язковим спрямуванням оригіналів іншій Стороні поштовим зв`язком протягом десяти календарних днів з дати направлення електронної (факсимільної) копії (п.8.6);
-усі зміни до Договору мають силу, якщо вони складені в письмовій формі і підписані двома Сторонами (п.8.3).
Специфікацією №1 до Договору визначено:
-вартість товару – 73978дол.США;
-Покупець сплачує аванс у розмірі 30%;
-строк поставки – 40 робочих днів після сплати авансу.

25.06.2025 Позивачем сплачено іноземному контрагенту обумовлений аванс у сумі 22194дол.США, що підтверджується Платіжною інструкцією.
Банк (Відповідач), незважаючи на застосування до іноземної Компанії санкцій, здійснив перерахування вказаних коштів (за дорученням Позивача). Проте, Позивачем не оскаржуються вказані дії Відповідача.
Позивач, після з`ясування (у липні місяці 2025 року) факту застосування до іноземного контрагента санкцій, звернувся до Банку з Листами з повідомленням про готовність контрагента «повернути кошти для розірвання Договору» та з проханням надати роз`яснення про можливість здійснення такої платіжної операції.
Банк, Листом від 14.08.2025, повідомив Позивача:
-згідно з п.15 Положення про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), кошти, що надійшли на користь клієнта від санкційної особи, зараховуються та обліковуються на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами Банку;
-доступ до таких коштів залишається забороненим на весь строк дії санкцій (до 08.10.2034).

17.10.2025 у Банк надійшли кошти в сумі 22130,75дол.США, які іноземна Компанія перерахувала Позивачу.
У призначенні платежу іноземною Компанією не зазначено підстав перерахування вказаних коштів.
Також важливими є й такі обставини:
-станом на 17.10.2025 Позивачем не надано Банку жодного допустимого і достовірного доказу розірвання Договору;
-відсутність факту припинення дії Договору від 09.06.2025 (укладеного Позивачем та іноземною Компанією) зумовлювала відсутність факту припинення, станом на 17.10.2025, договірного зобов`язання іноземної Компанії з передання у власність Позивачу обумовленого товару;
-умовами Договору не передбачалось випадків повернення Продавцем коштів Покупцю, які сплачено Покупцем (повністю чи частково) за товар, тому єдиною підставою для повернення коштів могло бути припинення зобов`язання з поставки, що можливе у випадку припинення дії Договору.

Ствердження Позивача про розірвання Договору не підтверджено жодними допустимими та достовірними доказами, так як:
-умовами Договору (п.8.3, 8.6) встановлено обов`язковість викладу Сторонами певних угод чи інших документів у письмовій формі з підписанням їх двома Сторонами;
-Позивачем проект угоди про розірвання Договору іноземному контрагенту не надсилався, тому угода Сторін про розірвання Договору – відсутня;
-також Позивачем не надсилалась вимога про розірвання Договору;
-згідно з умовами п.8.6 Договору, якщо документи надіслано Стороною засобом електронного (факсимільного) зв`язку, оригінали таких документів обов`язково надсилаються засобом поштового зв`язку (у 10-денний строк), тому, у випадку надіслання певного Листа іноземним контрагентом засобом електронного зв`язку, обов`язковим було надіслання ним оригіналу документу поштовим зв`язком (і такий обов`язок встановлено Договором);
-відповідність копії Листа іноземної Компанії від 22.01.2026, яку надано Позивачем вже у ході судового процесу, не підтверджено оригіналом, що зумовлює наявність підстав для застосування норм статей 91 (ч.6), 96 (ч.5) ГПК України та задоволення Клопотання Відповідача про невзяття до уваги вказаної копії Листа (як доказу), оскільки у нього наявний сумнів щодо відповідності копії Листа оригіналу;
-навіть у випадку взяття до уваги копії вказаного Листа іноземної Компанії (від 22.01.2026), факт припинення Договору станом на 17.10.2025 ним не був би підтверджений, оскільки він датований 22.01.2026 та, за змістом, цей Лист не міг бути документом про розірвання (припинення) Договору, оскільки лише містить інформацію, що «кошти в сумі 22130,75, надіслані нами 17.10.2025, повертаються у зв`язку з закриттям та припиненням Договору купівлі-продажу від 09.06.2025» (дату припинення Договору та відповідні докази у Листі не зазначено).

Отже, станом на 17.10.2026 відсутніми були докази наявності певних правових підстав для повернення іноземною Компанією Позивачу спірних коштів, оскільки відсутніми були допустимі та достовірні докази припинення зобов`язань іноземної Компанії щодо поставки товару.
Логічний аналіз та висновки Позивача про те, що спірні кошти повернуто у зв`язку з розірванням Договору, не є допустимими та достовірними доказами факту розірвання (Сторонами) Договору купівлі-продажу, а припущення, зроблені на основі логічного аналізу певних обставин, не можуть бути правовою підставою для вирішення питань, які регулюються нормами чинного законодавства.

Враховуючи відсутність допустимого та достовірного доказу розірвання (припинення) Договору, Відповідачем, при надходженні 17.10.2025 коштів від іноземної Компанії, правомірно застосовано вимоги Закону України «Про санкції», Указу Президента України від 08.10.2024 і Положення про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), затвердженого Постановою Національного Банку України №65 від 11.05.2023.

Законом України «Про санкції», зокрема, встановлено:
-з метою захисту національної безпеки можуть встановлюватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), у тому числі – до іноземної юридичної особи (ч.1, 2 ст.1);
-правову основу застосування санкцій становить: Конституція України, закони, нормативні акти Президента України, Кабінету Міністрів України, рішення РНБО України (ст.2);
-одним із видів санкцій є блокування активів – тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать юридичній особі, а також – активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними (п.1 ч.1 ст.4);
-забезпечення реалізації санкції у виді блокування активів здійснюється відповідними органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами у межах наданих їм повноважень (ч.8 ст.5).

Рішенням РНБО України від 08.10.24, уведеним у дію Указом Президента України від 08.10.2024:
-застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до визначених юридичних осіб, у тому числі – до іноземної компанії, з якою Позивачем укладено Договір купівлі-продажу (п.56 Додатку до Рішення);
-до іноземної Компанії застосовано низку санкцій, у тому числі – у виді «блокування активів»;
-зобов`язано Кабінет Міністрів України, разом із Службою безпеки України та Національним банком України, забезпечити реалізацію і моніторинг ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).
Оскільки, відповідно до Рішення РНБО, Національний банк України зобов`язано забезпечити реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), Правлінням Національного банку України, Постановою №65 від 11.05.2023, затверджено Положення про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), яким встановлено (підп.12 п.15):
-Банки зобов`язані блокувати кошти/зупиняти фінансові операції протягом усього періоду дії санкцій;
-кошти, що надійшли на користь клієнта від санкційної особи, до якої застосовано санкції «блокування активів», зараховуються та обліковуються на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку.
Відповідно до ст.56 Закону України «Про Національний банк України»:
-постанови Правління Національного банку є нормативно-правовими актами Національного банку;
-нормативно-правові акти Національного банку є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб.

Отже, враховуючи зазначені норми Закону та підзаконних нормативних актів, Банк, при відсутності доказу припинення Позивачем та іноземною Компанією дії Договору купівлі-продажу та, відповідно, - доказу перерахування іноземною Компанією спірних коштів для повернення сплаченого Позивачем авансу, діяв правомірно, застосовуючи санкцію до іноземної Компанії, яку визначено Рішенням РНБО України.

Правомірність дій Відповідача зумовлює відсутність правових підстав для задоволення вимоги Позивача про зобов`язання видати розпорядження (платіжну інструкцію) для перерахування, з балансового рахунку на поточний рахунок Позивача, грошових коштів у сумі 22130,75дол. США.
Отже, наявні підстави для відмови у задоволенні позову.

При цьому важливо, що Позивач не позбавлений права отримати від іноземного контрагента і подати Банку достовірний доказ (у випадку його наявності) стосовно розірвання (припинення) Договору станом на 17.10.2025, що зумовить необхідність розгляду Банком такого доказу та, виходячи з обставин, - прийняття відповідного рішення стосовно коштів, перерахованих іноземною Компанією.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-80, 86, 91, 96, 123, 233, 236-239 Господарського процесуального кодексу України,-

Суд вирішив:

1.Відмовити у задоволенні позову повністю.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:
- у випадку відсутності апеляційного оскарження у 20-денний строк – після закінчення вказаного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;
- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування – після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне рішення складено 06.07.2026.

Суддя Стороженко О.Ф.